Справа № 541/306/26
Номер провадження3/541/155/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює інспектором з кадрів в АОПП «Великосорочинське»,
за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 січня 2026 року серії ЕПР1 № 576480, 05 січня 2026 року о 14 год 15 хв. на дорозі Р-42 Лубни-Миргород-Опішня на 53 км водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості, особливостей перевезення вантажу, стану транспортного засобу, не дотрималась безпечної швидкості та безпечного інтервалу, здійснила виїзд на зустрічну смугу для руху та допустила зіткнення з автомобілем Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 13.1, 11,3, 12.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнала та пояснила наступне. 05 січня 2026 року вона рухалась з с. Великі Сорочинці в напрямку м. Миргорода. Біля с. Полив`яне відбувся занос транспортного засобу Renault, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого вказаний автомобіль ударився у лівий бік автомобіля під її керуванням. Зазначила, що вона рухалась по своїй смузі руху. Смуга, по якій рухався інший транспортний засіб, була засніженою та заледенілою. Після зіткнення її автомобіль зупинився на зустрічній смузі, а автомобіль Renault з`їхав у кювет. Зауважила, що за кермом вона поводила себе обережно, оскільки з нею в транспортному засобі була її неповнолітня дитина. Зі схемою ДТП ОСОБА_1 не знайомилася, свою причетність до ДТП не визнавала. 
Водій транспортного засобу Renault Trafic ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини ОСОБА_1 . Транспортний засіб під її керуванням занесло за 5 м від його автомобіля. ОСОБА_2 зміг звернути праворуч, щоб вона його не вдарила, після чого його занесло в кювет. Вважає, що якщо би він не звернув, могли би бути смертельні наслідки. Зазначив, що спочатку ОСОБА_1 визнавала свою вину, її чоловік пропонував зустрітися та передати ОСОБА_2 інший транспортний засіб, але потім перестав виходити на зв`язок. 
Допитаний в якості свідка слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 пояснив, що він був викликаний на місце ДТП. По приїзду було зафіксовано, що автомобіль Toyota стояв передньою частиною в напрямку м. Миргорода на зустрічній смузі руху. Транспортний засіб Renault був у кюветі з цього ж боку дороги. Зазначив, що на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 свою вину не визнавала, говорила, що на її смугу виїхав автомобіль Renault. Пояснення водія Renault були протилежними. Слідчим було складено схему ДТП. Свідок вважає, що винуватою в даній ДТП є ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб під її керуванням виїхав на зустрічну смугу. Про це свідчить і той факт, що автомобіль Renault знаходився в кюветі на смузі його руху, частинки пластмаси також знаходилися на його смузі руху. ОСОБА_3 пояснив, що він не пам`ятає, чи встановлював, кому належать транспортні засоби, гіпотетичне місце зіткнення на схемі не зафіксоване. Зазначив, що оскільки тілесних ушкоджень у учасників ДТП не було, матеріали передано до СРПП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Після дослідження доказів захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Чернюк В.Д. просив закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення всупереч ч. 2 ст. 251 КУпАП не долучено жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував наявність конкретних пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, як вимагає диспозиція ст. 124 КУпАП, а також доказів про точне місце зіткнення транспортних засобів, під яким кутом вони контактували, виходячи з дорожніх та погодних умов. Відсутні будь-які докази порушення ОСОБА_1 відповідних пунктів ПДД, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з вчиненням даної ДТП. Безпосередньо до моменту ДТП остання здійснювала рух автомобілем прямолінійно, по смузі руху, яка була вільна від снігу та криги, в той час, як водій ОСОБА_2 рухався у зустрічному напрямку зі швидкістю 70 км/год по смузі, покритій льодом та снігом. Мав місце раптовий занос керованого ним транспортного засобу з виїздом його задньої частини на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з наступним контактом обох автомобілів та відповідними наслідками, про що вона повідомила поліцейському. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП ОСОБА_1 не підписано. Твердження слідчого Михайленка Г.В. про наявність вини ОСОБА_1 є лише припущенням, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Крім зазначеного, ОСОБА_2 не надано документів на підтвердження його статусу потерпілого в даному провадженні. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Лесь І.О. зазначила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю та підтверджується матеріалами справи, поясненнями свідків. Пояснення особи, яка притягається до відповідальності, в частині того, що вона їхала з дотриманням безпечної швидкості та дистанції, є безпідставними, оскільки у разі дотримання нею безпечної дистанції та безпечної швидкості руху вона могла б запобігти зіткненню без будь-якого маневру. Твердження захисника щодо неналежності план-схеми ДТП від 05 січня 2026 року, складеної на місці події, через відсутність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неспроможними, враховуючи практику Верховного Суду, згідно з якою недоліки схеми ДТП, пов`язані з недотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки такі наслідки мають місце лише при істотному порушенні порядку отримання доказів, встановленому КПК. Представник також не погоджується з думкою захисника щодо того, що ОСОБА_2 не є потерпілим в даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки автомобіль, що зазнав пошкоджень, не належить йому на праві власності. Вказане твердження суперечить положенням ч. 1 ст. 269 КУпАП, в якій зазначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну, або майнову шкоду. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, думку захисника, представника потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, допитавши свідка, суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, незалежно від належності їх винуватцю дорожньо-транспортної пригоди, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху України.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорти помічника чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 05 січня 2026 року про надходження повідомлення про ДТП з травмованими (згідно з інформацією Миргородської ЛІЛ, а.с. 3), про ДТП без травмованих (за інформацією ОСОБА_1 , а.с. 10); пояснення ОСОБА_2 , в яких останній зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку, занесло, внаслідок чого відбувся удар в ліву задню частину його транспортного засобу (а.с. 5), пояснення ОСОБА_1 , у відповідності з якими автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу, після чого відбулось зіткнення транспортних засобів (а.с. 6).
Крім того, до адміністративного матеріалу додано план-схему до протоколу огляду місця ДТП від 05 січня 2026 року. У вказаній схемі зазначено розташування транспортних засобів; напрямок руху, місце та сліди з`їзду транспортних засобів; розташування часток пластику. В той же час у план-схемі не вказано конкретну ділянку дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, місце зіткнення транспортних засобів, не зазначено реєстраційні номери транспортних засобів, причетних до ДТП, їх належність, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП. Також в схемі не зазначено рівень освітлення, стан покриття проїзної частини тощо, що є обов`язковими елементами схеми ДТП.
Суддя зауважує, що даною план-схемою не відображено фактичні події ДТП та причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Слід зазначити, що протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи відсутній.
Отже, враховуючи матеріали справи, які містять певні протиріччя, є неповними, суддя приходить до висновку про неконкретизоване обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення відповідних пунктів ПДР, що виключає відповідальність останньої за ст. 124 КУпАП, а саме – у порушенні нею п.п. 13.1, 11,3, 12.1 ПДР України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист праві основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 124, 213, 221, 252, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. М. Вірченко