ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/322/26
Провадження по справі № 1-кп/514/145/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року
Тарутинський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026168270000017 від 16 лютого 2026 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Твардиця Чадир-Лунзького району Республіки Молдова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14 лютого 2026 року, приблизно о 23:30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , проникненик до вказаного вище володіння. 
За вказаних обставин, ОСОБА_3 , діючи з умислом спрямованим на порушення особистих прав громадянина, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, з мотивів з`ясування відносин з ОСОБА_5 , яка перебувала вдома у ОСОБА_4 , незаконно у порушення вимог ст. 30 Конституції України, що гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч волі власника домоволодіння та без її згоди, відкривши вхідну металеву хвіртку, протиправно проник до подвір`я вказаного домоволодіння.
Під час зазначеної події ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я вступив у сварку з ОСОБА_4 , яка тривала приблизно 10 хвилин, чим порушив недоторканість домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 .
Прокурор подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №12026168270000017 від 16 лютого 2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винною та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, є кримінальним проступком.
Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимого, на обліку на наркологічному та психіатричному не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КПК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені непізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 

Суддя                 ОСОБА_1