Справа № 464/4023/25
пр.№ 2/464/82/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2026 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Мички Б.Р.,
секретаря судового засідання Андрушків В.О.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 
представника відповідача Мицак І.Р.
третя особа ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування завданої шкоди, -
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 18.09.2025), в якому просить скасувати акт ПрАТ «Львівобленерго» про недопуск до лічильника (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), висновок якого у вигляді sms-повідомлень скеровано на телефони позивача у справі ОСОБА_3 21 травня 2025 року; визнати інформацію щодо неможливості доступу до лічильника, яка умисно поширюється працівниками ПрАТ «Львівобленерго» (код ЄДРПОУ: 00131587) недостовірною (особовий рахунок: НОМЕР_1 ); стягнути з ПрАТ «Львівобленерго» (код ЄДРПОУ: 00131587) на користь позивача у справі ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн через умисне порушення ліцензійних вимог, порушення права позивача у справі на життя; стягнути з ТОВ «Львівенергозбут» (код ЄДРПОУ: 42092130) на користь позивача у справі ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн через умисне порушення права позивача у справі на життя. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 21 травня 2025 року ОСОБА_2 (третя особа на стороні позивача), яка перебувала за межами митної території України на мобільні телефони надійшли sms-повідомлення від ПрАТ «Львівобленерго» про нібито відсутність доступу фахівця компанії постачальника до лічильника (особовий рахунок: НОМЕР_1 , споживач – ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ). При цьому, позивач наголошує, що він не повідомлявся про намір доступу до приладів обліку та мету проведення обстеження та потребує залучення для відвідування будь-якими сторонніми особами членів родини, оскільки є інвалідом І групи. Також, позивач зазначає, що фіксацію показів можна здійснити у будь-який доступний час працівниками ПрАТ «Львівобленерго» з електролічильника №017489, який закріплений на стовпі по вулиці Холодноярська в м.Львові біля будинку 38. У зв`язку з цим, позивач вважає, що дії посадових осіб монополіста на ринку постачання електричної енергії скеровані виключно на завдання йому моральної і матеріальної шкоди, як громадянину України з особливими потребами, що підтверджено висновком МСЕК, а також на хизування над стражданнями особи, яка неспроможна організувати життєзабезпечення, що становить реальну загрозу його життю, зважаючи на постійну залежність від приладів життєвого забезпечення, живлення яких здійснюється виключно електроенергією. Відтак, вважає дії посадових осіб ПрАТ «Львівобленерго» порушенням ліцензійних вимог монопольного постачальника електроенергії. Збільшені позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи судом позивач отримував повідомлення про оформлення акта про недопуск, у зв`язку з цим звернувся до ПрАТ «Львівобленерго» з вимогою №2 від 20.07.2025, на яку не отримав відповідь. Просить позов задовольнити з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 таку передано на розгляд судді Мичці Б.Р.
Ухвалою судді від 18.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
01.07.2025 від представника відповідача ПрАТ «Львівобленерго» поступив відзив на позовну заяву та 23.10.2025 додаткові пояснення щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. На заперечення позовних вимог вказує, що ПрАТ «Львівобленерго» 03.04.2025 працівниками ПрАТ «Львівобленерго» проводилося зняття показів із засобів комерційного обліку споживача ОСОБА_3 за адресами: АДРЕСА_2 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ) та АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_2 ), однак споживачем за даними адресами не було забезпечено доступ до вузлів обліку електричної енергії, встановлених у будинковолодінні позивача. У зв`язку з цим, працівниками ПрАТ «Львівобленерго» 03.04.2025 було складено акти про незабезпечення доступу до вузла обліку електричної енергії та/або до електроустановок споживача за адресами: АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 . Відповідач наголошує, що зазначені акти не є актами про недопуск у розумінні Кодексу комерційного обліку електричної енергії, оскільки для складання акту про недопуск необхідним є дотримання визначеного порядку, зокрема направлення повідомлення про повторне відвідування або наявність умисних дій/бездіяльності користувача системи щодо доступу до об`єкта, яких не встановлено. Водночас, споживачу – ОСОБА_3 за даними адресами 03.04.2025 направлено повідомлення про дату наступного відвідування 17.07.2025, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень (відправлення № 0601131172552, № 0601131171734 від 04.04.2025). Щодо засобу обліку встановленого на опорі, то такий не є розрахунковим (лише контрольний), його покази не можуть братись для комерційних розрахунків, а можливість доступу до нього, не звільняє від обов`язку Відповідача проводити контрольні зняття показів, власне, розрахункових засобів обліку, встановлених в будинковолодінні позивача. Таким чином, ПрАТ «Львівобленерго» як оператор системи розподілу електричної енергії діяло відповідно до вимог законодавства України та умов здійснення ліцензійної діяльності з розподілу електричної енергії. Також представником ПрАТ «Львівобленерго» вказується, що оскільки дії ПрАТ «Львівобленерго» є правомірними, а наявність моральної шкоди (моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, тощо) позивачем жодним чином не доведена, то, відповідно відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ПрАТ «Львівобленерго» та надуманою позивачем шкодою, а також відсутня вина ПрАТ «Львівобленерго», як обов`язковий елемент для настання відповідальності у правовідносинах щодо відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заперечення збільшення позовних вимог ПрАТ «Львівобленерого» вказує, що акти про недопуск чи попередження позивачу не скеровувалися, а відповідь на вимогу позивача була надана в установленому порядку. У зв`язку з цим, позовні вимоги до ПрАТ «Львівобленерго» вважає безпідставними.
09.07.2025 від представника відповідача ТОВ «Львівенергозбут» поступив відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «Львівенергозбут» не здійснює контроль за приладами обліку рівня споживання енергоносіїв, не здійснює жодних дій щодо приладів обліку спожитої електричної енергії, тому позовні є необгрунтованими. Також, представником ТОВ «Львівенергозбут» вказано, що позивачем не зазначено, у чому конкретно полягали страждання, не зазначено характер немайнових втрат. Таким чином, обставини, на які посилається позивач не підтверджують факт заподіювання саме ТОВ «Львівенергозбут» моральної шкоди та не є підставою для будь якого відшкодування.
У судові засідання позивач не з`явився, 29.10.2025 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представники відповідачів у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необгрунтованості.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши представників сторін, третю особу, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (надалі ПРРЕЕ), зі змінами та доповненнями.
Учасниками роздрібного ринку є електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п.1.1.1 ПРРЕЕ).
Відповідно до постанови НКРЕКП № 1479 від 23.11.2018 ПрАТ «Львівобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набула чинності з 01 січня 2019 року у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПрАТ «Львівобленерго» та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).
Відтак, ПрАТ «Львівобленерго» є ліцензіатом з розподілу електричної енергії (ОСР) у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області.
Відповідно до п. п. 2 п. 5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право, зокрема, на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи.
Згідно із пп. 13 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, забезпечити безперешкодний доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.
Відповідно до п. 5.5.7 ПРРЕЕ, споживач має забезпечити доступ персоналу оператора системи для виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок оператора системи, обслуговування розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, протиаварійної системної автоматики, виконання робіт, пов`язаних зі спорудженням і ремонтом електричних мереж оператора системи, що розташовані на території споживача.
Відповідно до п. 6.2.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 № 716) із наступними змінами та доповненнями (надалі – ККО), якщо уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника під час відвідування об`єкта не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи, вони направляють користувачу системи повідомлення про дату наступного відвідування чи про необхідність самостійно передати покази засобу обліку.
Повідомлення може надаватись користувачу системи поштою рекомендованим листом або в інший спосіб, визначений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.
Датою отримання повідомлення є дата, підтверджена підписом одержувача та/або дата реєстрації вхідної кореспонденції, зафіксована електронною системою передачі повідомлень, або третій день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, у якому обслуговується одержувач (у разі направлення рекомендованим листом).
Якщо протягом десяти робочих днів (для індивідуальних побутових споживачів протягом двох розрахункових періодів) від дати отримання повідомлення користувач системи без поважних причин не передав покази засобу обліку або не узгодив дату наступного відвідування, та не надав в узгоджену сторонами дату та час уповноваженим представникам ППКО/оператора системи/електропостачальника доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, то це вважається недопуском до вузла обліку або ЗВТ та фіксується відповідним актом про недопуск. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для користувача на вчинення цих дій.
Якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ спричинений умисними діями/бездіяльністю користувача системи, то такий факт фіксується актом про недопуск до вузла обліку одразу (в редакції п.6.2.6 ККО, чинній на час виникнення спірних правовідносин, без врахування змін, внесених постановою НКРЕКП № 1588 від 07.10.2025).
Судом встановлено, що 03.04.2025 працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було здійснено спробу зняття показів засобів обліку електроенергії за адресами: АДРЕСА_2 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_2 ). Однак, оскільки, на момент візиту працівників Відповідача доступ позивачем до приладів обліку не був забезпечений, то ними були складені акти про незабезпечення доступу до вузла обліку електричної енергії та/або доступу до електроустановок споживача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу за даними адресами 03.04.2025, відповідно до п. 6.2.6 ККО, направлено повідомлення про дату наступного відвідування 17.07.2025, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень (№ 0601131172552, № 0601131171734 від 04.04.2025, які повернені за зворотною адресою за закінченням термінів зберігання).
З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що Відповідачем також було повідомлено про незабезпечення доступу та про дату наступного відвідування ОСОБА_3 sms-повідомленням.
З аналізу ККО, вбачається, що незабезпечення доступу до вузла обліку – це неможливість зняття показників приладів обліку під час візиту представників ОСР, про який споживач не попереджався (наприклад: споживача не було вдома). В той час, недопуск до вузла обліку – це не узгодження дати наступного відвідування та не надання в узгоджену сторонами дату та час уповноваженим представникам оператора системи доступ до свого об`єкта та електроустановок або умисні дії/бездіяльність користувача системи щодо доступу до об`єкта. 
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Львівобленерго» акти про незабезпечення доступу та повідомлення про дату наступного відвідування були складені у відповідності до вимог чинних нормативних актів, адже судом встановлено що не оспорюється позивачем, що ним 03.04.2025 не забезпечено доступ до його розрахункових приладів обліку електричної енергії, встановлених у його помешканні.
З пояснень відповідача вбачається, що позивачем передано 17.07.2025 покази засобу обліку за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_2 ) – НОМЕР_3 та 21.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ) – 7885, тому акт про недопуск не складався, припинення електричної енергії позивачу не здійснювалося.
Також судом встановлено, що на вимогу № 2 від 20.07.2025 ПрАТ «Львівобленерго» надана відповідь № 112-07-5122 від 31.07.2025, яка скерована рекомендованим листом (відправлення № 0610271296730 від 31.07.2025), повернена за закінченням терміну зберігання відправнику. Окрім цього, 01.08.2025 копія вказаної вимоги та відповіді на неї з доказами направлення отримані судом як додаток до заяви про приєднання до матеріалів справи № 112-07-5145 від 01.08.2025 з доказами направлення копії цієї заяви іншим учасникам справи, в т.ч. і позивачу (поштове відправлення № 0601176789771) та третій особі (поштове відправлення № 0601176793299), які теж повернені за закінченням терміну зберігання.
Тому, позовна вимога позивача про скасування акта про недопуск до лічильника спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки акти, складені 03.04.2025, стосувалися незабезпечення доступу, водночас, акти про недопуск відповідачем не складалися у зв`язку з тим, що позивач передав покази лічильника 17.07.2025 та 21.07.2025.
З огляду на це, суд робить висновки, що позовна вимога про скасування акта про недопуск до вузла обліку не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ, розрахункові засоби вимірювання – засоби вимірювання, дані вимірювань яких використовуються засобами комерційного обліку з метою комерційних розрахунків; технічні (контрольні) засоби обліку - засоби обліку, що застосовуються учасником роздрібного ринку для контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо. 
Відповідно до п. 2.3.3 ПРРЕЕ, електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Згідно з п. п. 5.1.10, 5.1.19 ККО, для комерційних розрахунків мають використовуватися дані з вузла обліку власника електроустановки (об`єкта) за умови відповідності вузла обліку вимогам нормативних документів. У квартирах, будинках, приватних домогосподарствах або інших об`єктах індивідуального побутового споживача, розташованих за однією адресою, установлюється один ЗКО для побутових потреб незалежно від кількості господарських будівель.
Судом встановлено, що розрахунковими засобами обліку за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ) є лічильник тип СА4У-И672М № 06006, а за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_2 ) є лічильник тип Меридіан СОЭ-1.02/2КТ № 11043970.
Засіб контрольного обліку встановлений на опорі не є розрахунковим, а встановлений як технічний засіб обліку з метою контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку, встановлення технічного (контрольного) засобу обліку не свідчить про заміну чи зміну статусу розрахункових засобів обліку. Його наявність не відміняє обов`язку оператора системи використовувати саме дані розрахункових лічильників для визначення обсягів споживання електричної енергії. 
У зв`язку з чим, позовна вимога щодо визнання недостовірною інформації про неможливість доступу до лічильника, з підстав наявності технічного засобу обліку є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що постачальником електричної енергії позивачу (відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018) є ТОВ «Львівенергозбут».
Згідно з ч.4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.
ТОВ «Львівенергозбут», як постачальник електричної енергії, не здійснює контроль за приладами обліку рівня споживання енергоносіїв та перевірку приладів обліку спожитої електроенергії, оскільки така функція законодавчо покладена на іншого відповідача – ПрАТ «Львівобленерго», як оператора системи розподілу.
З врахуванням встановлених судом обставин справи, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до п.п.3,4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
З огляду на те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин порушення прав позивача відповідачами, як і не встановлено заподіяння відповідачами позивачу моральної шкоди, тому у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 23, 141, 247, 258-259, 264-265, ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, Законом України «Про ринок електричної енергії» суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 березня 2026 року.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», код ЄДРПОУ 42092130, м. Львів, вул. Шевченка, 1.
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», код ЄДРПОУ 00131587, м. Львів, вул. Козельницька, 3.
третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Головуючий Мичка Б.Р.