Справа № 643/15730/25
(2-а/199/37/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

14 січня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді Богун О.О., 
при секретареві Дубовик А.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому вказав, що 20.06.2025 року на пункті пропуску митного посту "Грушів" була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення N? UA209090/2025/00108.
Згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення N? UA209090/2025/00108 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України поданих 20.06.2025 року о 15 год. 32 хв. декларантом або уповноваженою ним особою, повідомлено про відмову у пропуску через митний кордон України з таких причин:
«Невиконання гр. України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , яка переміщується транспортним засобом марки AUDI SO5, KA7792MH, VIN- НОМЕР_2 , країна реєстрації - UA в якості пасажира вимог ст. 18 Постанови правління Національного банку
України, ст. 2, 6, 9, 12, 13, 16 ЗУ «Про валюту та валютні операції» в частині подання до митного контролю підтвердних документів щодо зняття готівкових коштів з власного рахунку у банку.».
Було прийнято рішення про відмову у прийняті митної декларації, митної оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до ст. 25 Митного кодексу України через неподання до митного контролю підтвердних документів щодо зняття готівкових коштів з власного рахунку у банку.
Вважаю, що дії митного органу є незаконними та протиправними про прийняття рішення щодо відмови, оскільки з моєї сторони були надані усі документи, що підтверджують зняття готівкових коштів з власного рахунку у банку та їх законне походження, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 29.04.2025 року та випискою по картковому рахунку, з продажу якої були отримані грошові кошти в розмірі 2372500,00 грн.
Під час митого огляду транспортного засобу в сумці з особистими речами громадянина у позивача було виявлено 20 000 доларів США та 15 000 Євро, а під час огляду особистих речей мосї дружини, ОСОБА_3 , було виявлено 10 000 Євро, про що складено Акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу N? UA20240/225/239 від 21.06.2025 року.
21.06.2025 року посадовими особами було складено протокол про порушення митних правил N? 0912/UA209000/2025, в якому зазначено про ознаки порушення порушень) митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МКУ.
Незважаючи готовність позивача дотримуватися чинного законодавства шляхом задекларувати 20000 доларів США та 5000 Євро, чим позбавили його права декларування, посадові особи митниці під тиском вимагали від мене неправомірну вигоду (хабар) та чинили на мене психологічний тиск, погрожували кримінальним переслідуванням і пропонували нібито вирішити питання за хабар, а також навмисно створювали штучні перешкоди для проходження митного контролю.
Після відмови позивача надавати неправомірну вигоду у нього незаконно та безпідставно було вилучено 20000 доларів США та 5000 Євро, що згідно з курсом НБУ, станом на 21.06.2025 року відповідно становить еквівалент 833708 грн. та 239295 грн. конфіскацію немає, що також не було повідомлено про подальші процесуальні дії щодо конфіскації чи тимчасового вилучення.
Вважаю дії посадових осіб митниці незаконними та такими, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями: 368 Кримінального кодексу України КК України (перевищення службових повноважень) та 191 КК України (привласнення, розтрата майна).
Отже, посадові особи незаконним шляхом привласнили собі майно в розмірі 20000 доларів США та 5000 Євро, позбавили позивача належним чином право задекларувати ці кошти, під тиском вимагали від мене неправомірну вигоду (хабар) та чинили психологічний тиск, погрожували кримінальним переслідуванням і пропонували нібито вирішити питання за хабар, а також навмисно створювали штучні перешкоди для проходження митного контролю, чим спричинили мені майнову та моральну шкоду. Встановлені обставини свідчать про те, що:
- під час перетину кордону, митний орган фактично штучно створив умови мені, вимагаючи з мене неправомірну вигоду (хабар), тому позивач був позбавлений можливості пройти митний контроль відповідно до встановленої процедури. Зокрема, про наведене свідчить закриття більшості коридорів (каналів) для проїзду транспортних засобів на посту, а також відсутність відповідних позначок щодо виду коридору на митному посту та на в?їзді на нього;
- під час перетину кордону митним органом були допущені порушення порядку проходження митного контролю;
- посадові особи митного органу позбавили мене можливості самостійно обрати коридор для проходження митного контролю, проігнорували усі клопотання про надання позивачу можливості задекларувати грошові кошти та фактично самостійно, замість нього, визначили коридор яким він повинен перетинати митний кордон;
- позивач зазначає що не вчиняв жодних дій спрямованих на приховування від митного контролю грошових коштів;
- грошові кошти, які були вилучені в позивача мають легальне походження, їх отримання засвідчене договором купівлі-продажу квартири від 29.04.2025 року та випискою по картковому рахунку;
- обмеження моїх прав під час проходження митного контролю та вилучення у мене грошових коштів, які були отримані легальним шляхом.
Позивач зазначає що немає жодних ознак того, що він умисно намагався обійти митні правила. Кошти, які позивач перевозив, були отримані законним шляхом, і позивач мав право вивезти їх з України, якби задекларував їх митним органам, але посадові особи митного органу не надали можливості цього зробити.
26.08.2025 року Львівською митницею була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0912/UA209000/2025 та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків від суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування на суму 241 600,60 гривень.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відповідно до постанови №0912/UA209000/2025 від 21.06.2025 року.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 14 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням сторін).
14 січня 2026 року справу розглянуто з постановленням рішення.
Позивач жодних заяв чи клопотань до суду не надавав.
Відповідач Львівська митниця надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив що не погоджується з позовом в повному обсязі, вважає постанову законною оскільки позивачем було порушено правила перетину кордону, разом з тим зазначає що в своїх письмових поясненях від 21.06.2025 року громадянин ОСОБА_1 зазначив, що заїхав в зону митного контролю митного поста «Нижанковичі» смугою руху «зелений коридор», виявлені у нього під час митного контролю 15 000 Євро та 20 000 доларів США не заявив через відсутність повного пакету документів. Також зазначається що позивач неодноразово направляв на адресу Львівської митниці клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач після кожного відкладення розгляду справи направляв позивачу повідомлення про нову дату розгляду справи. В результаті вищевикладеного справу було розглянуто 26.08.2025 року про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. З огляду на зазначене відповідач вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 257 ч. 1 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей (ст. 266 ч. 1 МК України). Згідно з ст. 197 ч. 3 МК України переміщення валюти України,іноземної валюти,банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".Статтею 8 ч.1Закону України Про валюту і валютні операції визначено,що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті. Згідно п.5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей,затвердженого постановою Правління Національного банку України, №3від 02.01.2019,фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000євро, без письмового декларування митному органу. Згідно п.6 вказаного Положення фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю,що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 Євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Пунктом 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті,затвердженого постановою правління Національного банку України, №5від 02.01.2019,встановлено,що фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересиланняз а межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують: зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.
Згідно ст. 72 ч. ч. 1, 2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ст. 73 ч. 1 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ст. 257 ч. 1 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 266 ч. 1 п. п. 1, 3 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
Відповідно до ст. 197 ч. 3 МК України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимогЗакону України "Про валюту і валютні операції".
Стаття 8 ч. 1 Закону України Про валюту і валютні операції передбачає, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.
Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі (п. п. 5, 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України, №3 від 02.01.2019).
Згідно п. 18 пп. 1 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України, №5 від 02.01.2019, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують: зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.
Згідно ст. 471 ч. 1 МК України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.
Відповідно до ст. 526 ч. ч. 1, 2, 4 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
У ст. 530 ч. 2 МК України встановлено, що за результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1)про залишення постанови без змін,а скарги-без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.
Ст. 530 ч. 1 МК України передбачає, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.
На підставі ст. 2 ч. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що законність та обґрунтованість постанови Львівської митниці підтверджена, підстав для скасування постанови від 26.08.2025 року суд не вбачає, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 197, 257, 266, 458, 471, 486, 489, 526, 530 МК України, Законом України Про валюту і валютні операції, Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України, №3 від 02.01.2019, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України, №5 від 02.01.2019, ст.ст. 2, 72, 73, 77, 79, 120, 139, 243-246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення. 
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів

Суддя Богун О.О.

14.01.2026