16.03.2026 
ЄУН 389/2115/25
Провадження №2/389/575/25

Рішення
іменем України

16 березня 2026 року   Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Чернявської І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 16.06.2025 звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.12.2021 між АТ «Банк Форвард» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №300014165, відповідно до умов якого  ОСОБА_1 відкрито рахунок та надано кредит в сумі 25 969 грн 92 коп на строк 883 дні, а вона, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредитні кошті та сплачувати плату за користування ними відповідно до умов цього договору. Проте, заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Надалі, 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до  ОСОБА_1 за кредитним договором №300014165 від 14.12.2021. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість  ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 24 616 грн 84 коп, з яких: 8 715 грн 50 коп заборгованість за тілом кредиту, 1 грн 44 коп заборгованість за відсотками, 15 899 грн 90 коп заборгованість за комісією. Оскільки  ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договоромв загальній сумі 24 616 грн 84 коп, а також судові витрати по справі. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала частково, заперечуючи в частині стягнення заборгованості за комісією. Також просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За правилом ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимог). 
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що між АТ «Банк Форвард» та  ОСОБА_1 14.12.2021 укладено кредитний договір №300014165, відповідно до умов якого на ім`я  ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок та надано кредит в сумі 25 969 грн 92 коп на строк 883 дні з 14.12.2021 до 14.05.2024 шляхом зарахування суми кредиту на банківський рахунок, ставка по кредиту – 0,00001% річних.  ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.
Також  ОСОБА_1 14.12.2021 підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого тип кредиту – кредит, сума кредиту – 25 969 грн 92 коп, строк кредитування – 29 місяців, спосіб надання кредиту – безготівковим шляхом, процентна ставка за кредитом – 0,01% річних.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника, що підтверджується виписками за кредитним договором.  ОСОБА_1 , у свою чергу, користувалася кредитними коштами, здійснював їх повернення та сплату відсотків за користування кредитом.
Надалі, між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 25.07.2024 укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню осіб, які являлися боржниками АТ «Банк Форвард», в тому числі і до  ОСОБА_1 за кредитним договором №300014165 від 14.12.2021.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість  ОСОБА_1 перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 24 616 грн 84 коп, з яких: 8 715 грн 50 коп заборгованість за тілом кредиту, 1 грн 44 коп заборгованість за відсотками, 15 899 грн 90 коп заборгованість за комісією.
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило  ОСОБА_1 шляхом направлення поштовою кореспонденцією досудової вимоги, однак всупереч вимог закону, незважаючи на повідомлення,  ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором.
Отже. як слідує з матеріалів справи, підписуючи кредитний договір, в якому зазначені порядок надання кредиту, його розмір, строки повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом,  ОСОБА_1 погодилася з вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами, тому зобов`язана виконувати договір у повному обсязі. 
Взяті на себе зобов`язання за договором позивач виконав повністю, надавши  ОСОБА_1 кредитні кошти, однак в порушення зазначених умов договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в сумі 8 715 грн 50 коп та відсотків в сумі 1 грн 44 коп є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Водночас, щодо стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Станом на 25.07.2024  ОСОБА_1 нарахована заборгованість за комісією в сумі 15 899 грн 90 коп, проте за які саме послуги вона нараховувалася не зазначено.
З кредитного договору, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів слідує, що первісним кредитором заборгованість за комісією нарахована за обслуговування кредиту. За умовами цього кредитного договору розмір щомісячної комісії становить 908 грн 95 коп.
У свою чергу, позивач не надав доказів наявності додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надавалися позичальниці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, тому положення цього договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.01.2024 у справі №727/5461/23.
Виходячи з наведеного, вимоги позивача про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за комісією в сумі15 899 грн 90 коп задоволенню не підлягають. 
Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи додані належні докази.
Відповідачка у поданій заяві просила зменшити розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Дослідивши подані позивачем докази та матеріали справи, враховуючи недоведеність відповідачкою неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7 000 грн, понесених позивачем, є документально підтвердженим, вони співмірні з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат.
Разом з цим, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат за надання правової допомоги в цій справі в сумі 2 478 грн 70 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 857 грн 77 коп.
На підставі ст.3, 205, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.133, 137, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,
ухвалив: 
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №300014165 від 14.12.2021 в сумі в сумі 8 716 (вісім тисяч сімсот шістнадцять) грн 94 коп, з яких:8 715 грн 50 коп заборгованість за тілом кредиту, 1 грн 44 коп заборгованість за відсотками.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 15 899 грн 90 коп, відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 478 (дві тисячі чотириста сімдесят вісім) грн 70 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в сумі 857 (вісімсот п`ятдесят сім) грн 77 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького,1 корп.28, 4-й поверх, м.Львів, 79029, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідачка:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 20.03.2026.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області О.В. Савельєва