Справа № 203/2981/25
Провадження № 2/0203/1629/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Іваницької І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом
ВСТАНОВИВ:
06 травня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра від ОСОБА_1 надійшла позовна заява про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій вона просить: встановити факт, що її батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
Подана позовна заява обґрунтована наступним:
- ІНФОРМАЦІЯ_4 померла рідна тітка позивачки – ОСОБА_5 ; після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 ;
- спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 немає, тому до спадкування закликаються спадкоємці другої черги за законом: її батько – ОСОБА_3 , рідний брат померлої по материнській лінії; 
- ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 у шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_6 , з якою був зареєстрований та проживав на момент її смерті за однією адресою, звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри; на підставі його заяви була заведена спадкова справа № 7/2024 та зареєстрована у спадковому реєстрі за № 71907685; у цей же день ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважив останню вести справи по оформленню його спадкових справ на майно, яке залишилось після смерті його рідної сестри, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , для чого надав право представляти його інтереси в органах нотаріату;
- ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, тому не зміг отримати спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 ; спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його доньки: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом після смерті ОСОБА_3 немає, тому кожній з доньок належить по частці від спадкового майна, що залишилось після смерті батька.
- 15.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ; 17.05.2024 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; 11.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з огляду на відсутність документів, які б беззаперечно підтверджували родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2024; нотаріусом у зазначеній постанові звернуто увагу, що у свідоцтві про народження ОСОБА_6 матір?ю зазначена ОСОБА_8 , а в свідоцтві про народження ОСОБА_3 – ОСОБА_9 ;
-доказами родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є, зокрема, лист Головного Управління Державної міграційної служби України від 15.02.2025, копія трудової книжки ОСОБА_9 ; 
-після смерті ОСОБА_6 саме ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав з нею за однією адресою з 2000 року, займався її похованням. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 цивільну справу № 203/2981/25, провадження №2/0203/1629/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В.
Ухвалою суду від 13.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яке визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 02.07.2025, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. належним чином засвідчені копії нотаріальних справ, а саме: № 7/2024 (номер у спадковому реєстрі 71907685), що була заведена після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та № 29/2024 (номер у спадковому реєстрі 72438621), що була заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
28.05.2025 відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка обґрунтована тими ж обставинами, що і первісний позов. 
30.05.2025 на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. надійшла копія спадкової справи № 7/2024 (номер у спадковому реєстрі 71907685), що була заведена після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , та № 29/2024 (номер у спадковому реєстрі 72438621), що була заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
28.06.2025 від приватного нотаріуса Тетяни Шульдіної надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.
У судовому засіданні 02.07.2025 сторони надали пояснення по суті справи, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.07.2025. 
У судові засідання 30.07.2025, 01.09.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 30.09.2025.
У судовому засіданні 30.09.2025 сторони надали пояснення по суті позовних вимог, було допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У судовому засіданні оголошено перерву до 29.10.2025.
У судовому засіданні 29.10.2025 після дослідження доказів по справі оголошено перерву до 27.11.2025.
11.11.2025 від приватного нотаріуса приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Тетяни Василівна надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона проти задоволення позовів не заперечувала.
27.11.2025 від позивачки за первісним позовом та її представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
27.11.2025 від відповідачки за первісним позовом надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримала в повному обсязі.
У судове засідання 27.11.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позову з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.2024 серія НОМЕР_1 ( а.с. 15), після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.11.1997 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2005. ( а.с. 25, 43, 44)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_12 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , були: мати - ОСОБА_8 , батько - ОСОБА_13 ( а.с. 19).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , були: мати - ОСОБА_9 , батько - відомості відсутні. ( а.с. 48)
03 лютого 1955 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.02.1955 серія НОМЕР_4 ( а.с. 66).
На підставі ордеру від 05 січня 1965 року ОСОБА_14 за місцем його роботи надано квартиру АДРЕСА_2 на сім`ю з чотирьох осіб, до складу яких входили: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та їх мати - ОСОБА_9 (а.с. 72).
Згідно свідоцтва про смерть від 23.11.1976 серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер чоловік ОСОБА_9 - ОСОБА_14 ( а.с. 67).
Згідно свідоцтва про смерть від 13.06.1990 серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_9 .
У квартирі залишилась проживати ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_15 .
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 декілька разів змінювала своє прізвище. Так її дівоче прізвище було « ОСОБА_16 ». 28 вересня 1961 року після укладення шлюбу з ОСОБА_17 вона змінила прізвище на « ОСОБА_18 », 31 липня 1967 року їх одруження було припинено та вона залишила прізвище « ОСОБА_18 ». 26 вересня 1970 року одружилась з ОСОБА_15 та змінила прізвище на « ОСОБА_19 » (а.с. 20, 21, 22). ІНФОРМАЦІЯ_10 помер чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_15 .
Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_3 02.06.1973 одружився з ОСОБА_20 , шлюб з якою було розірвано 10.02.1999. ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с. 51 – 53).
З 14.10.2025 ОСОБА_3 був зареєстрований у спірній квартирі (а.с. 49) та проживавав у ній з ОСОБА_6 до її смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.01.2024, серія НОМЕР_1 (а.с. 15). 
26.01.2024 ОСОБА_3 , який проживав разом з ОСОБА_6 за однією адресою, звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, не оформивши спадкових прав ( а.с. 45).
Після його смерті спадкоємцями першої черги є його доньки – ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с. 54, 55, 60)
Постановою нотаріуса від 17.12.2024 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартири після померлого ОСОБА_3 ) у зв`язку з відсутністю документів, що беззаперечно підтверджують родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо рідства по матері (а.с. 13, 14).
У зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин у позасудовому порядку позивач звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій також просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а саме, що ОСОБА_3 є її рідним братом. 
Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Родинні відносини (споріднення) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
Від встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такі факти можуть бути встановлені виключно в судовому порядку.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, у разі його наявності – позовного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт того, що батько позивачки за первісним та за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є рідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Такий висновок зроблений судом на підставі встановлених вище обставин. Також суд звертає увагу на інші докази, які у своїй сукупності доводять встановлений факт: копію трудової книжки на ОСОБА_8 , на якій міститься підпис власника книжки – « ОСОБА_21 » та допис про зміну прізвища на ОСОБА_21 ; лист Відділу №5 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 15.02.2025 № 1214-222/1214-25, відповідно до якого у заяві про видачу паспорта на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графі відомостей про батьків вказані такі дані: мати – ОСОБА_9 , батько – немає; у заяві про видачу паспорта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – мати – ОСОБА_9 , батько – ОСОБА_22 . 
Як пояснили позивачки за первісним, зустрічним позовами, розбіжності прізвищ матері їх батька та матері його сестри, їх тітки, могли бути наслідком втрати документів, оскільки на початку Другої світової війни ОСОБА_9 одружилась з ОСОБА_13 , який пропав безвісти. Документи щодо їх одруження не збереглись (у свідоцтві про народження ОСОБА_6 вказано прізвище її матері ОСОБА_8 , однак її дівоче прізвище – ОСОБА_21 , яке вона собі повернула після пропажі під час війни її чоловіка ОСОБА_16 ). 
Доводи щодо відсутності документів про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_23 , про смерть останнього, підтверджуються також відповіддю Державного архіву Дніпропетровської області від 13.03.2024, яка міститься в наданій нотаріусом до суду копії спадкової справи №7/2024.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , дала показання, що за вказаною адресою проживає з 2013 року. З ОСОБА_6 бачилась кожного дня, оскільки вони дружили. ОСОБА_6 проживала у 101 квартирі у тому ж будинку разом зі своїм братом по материній лінії - ОСОБА_24 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , дав показання, що у 1970 році ОСОБА_6 була дружиною рідного брата його батька – ОСОБА_15 . З 2002 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 стали жити разом. Йому відомо, що вони були братом та сестрою по материній лінії. ОСОБА_25 розповідала, що була заміжня, проте її чоловік зник в часи війни. Коли ОСОБА_6 померла, у квартирі залишився проживати ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині встановлення факту того, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_26 , є доведеними.
Стосовно визнання права власності позивачів за первісним та зустрічним позовом в порядку спадкування за законом на частини квартири АДРЕСА_2 (по за кожною), суд виходить з наступного.
Судом встановлено що вказана квартира належала померлій ОСОБА_6 на підставі наступних правовстановлюючих документів:
- частка - на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане в порядку приватизації 17 листопада 1997 року виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №5/1502-97 від 17.11.1997. Право власності зареєстроване в КП «ДМБТІ», що підтверджується відміткою КП «МБТІ», зробленою у свідоцтві про право власності на житло;
- частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 18 серпня 2005 року П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_6 - ОСОБА_15 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 . Право власності на  частку зареєстровано КП «ДМБТІ» 16.09.2005, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.09.2005 № 8370259.
26 січня 2024 року, у встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, ОСОБА_6 , до нотаріуса звернувся ОСОБА_3 , у зв?язку з чим була заведена спадкова справа №7/2024, проте ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер, не отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. 
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його доньки: позивачка за первісним позовом ОСОБА_7 та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 , які у встановлений законом строк звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька. 
Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до ст. ст. 1222, 1223ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1, 5ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналогічна думка викладена в роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.
Враховуючи встановлені судом обставини, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на частку за кожною на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між рідними братом і сестрою.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) право власності по за кожною на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 15.12.2025.

Суддя          І.В. Іваницька