Справа № 592/18492/25
Провадження № 3/592/51/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко Вікторія Володимирівна, за участю секретаря судового засідання Каплін А.А., захисника Моісеєнка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
06.11.2025 об 11 год 07 хв у м. Суми, вул. Данила Галицького, 79, особа ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 7510 ARLM-0315, що підтверджується тестом 472 від 06.11.2025 11 год 21 хв, з позитивним результатом якого 0,26 % був згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9. а. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що свою вину він не визнає повністю. Вказує, що за кермом був його побратим, який припаркував автомобіль та пішов по справах, а ОСОБА_1 чекав його у салоні автомобіля. Коли під`їхала поліція та попросили пройти огляд, він одразу погодився. Також зазначив, що поліція тз не зупиняла, адже він тз не керував. Крім того, поліцейські не врахували, що він є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння працівники поліції не мали права проводити. Під час проходження огляду йому не роз`яснювали його права, ні підстави проходження, ні порядок. Доданий як доказ відеодиск, який є електронним доказом, не засвідчений електронним цифровим підписом, а тому є недопустимим доказом. Ураховуючи зазначене просив справу закрити.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Моісеєнко В.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Свої заперечення мотивував аналогічно запереченням ОСОБА_1 , наявними у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду (пункт 1).
Пунктами 3, 4, 6, 7 Порядку встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 в повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505006 від 06.11.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив згоду з результатом огляду 0,26 ‰; тестом № 472 від 06.11.2025; довідкою про надання інформації від 10.11.2025; відеозаписами, з яких вбачається як транспортний засіб Opel Vectra уповільнював свій рух та в подальшому остаточно зупинився, до того ж на автомобілі під час зупинки світилися стоп-сигнали. Також з відеозаписів вбачається, що працівники поліції пояснили ОСОБА_1 причину зупинки, а саме те, що номерний знак автомобіля був частково закритий плівкою, що є порушенням ПДР. Водночас, праівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З результатом огляду 0,26 проміле ОСОБА_1 був згоден, крім того під час складення протоколу останньому були зачитані його права, оголошено протокол та вручено копію. Тому твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено його права є спростованими. Крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не заперечив щодо факту керування ним цим транспортним засобом.
Щодо показів свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 був пасажиром транспортного засобу, не керував ним, суд ставиться критично, адже з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не повідомляв працівників поліції про те, що він не керував транспортним засобом, а навпаки говорив, що він їхав та бачив, як за ним їхала патрульна поліція. Також, свідок пояснив суду, що саме він керував транспортним засобом, зупинив його та пішов у магазин, повернувся хвилин за 10 - 15, однак, як вбачається з наданого відеозапису, спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими відбувалось продовж майже 50 хвилин, проте ні присутності цього свідка, як і згадки ОСОБА_1 про нього на відео не зафіксовано.
Крім того, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду військовослужбовця, яка передбачена ст. 266-1 КУпАП, оскільки положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Тобто, ст. 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, поза виконання ними обов`язки військової служби або поза перебування на території військових частин.
З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, перебував у цивільному одязі, на цивільному автомобілі, про те, що він перебуває під час виконання обов`язків військової служби працівникам поліції він не повідомляв, у судовому засіданні таких доказів захисник також не надав.
Щодо належності та допустимості відеозаписів, суд зазначає таке.
Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, до яких віднесено і застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є одним із превентивних заходів (ст. 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Порядок реалізації цих положень врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999 (далі Інструкція №1026), за змістом пунктів 5,6,8 розділу II включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі, яка забезпечує, зокрема експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.
Вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування (пункти 1,7,9 розділу VIІI Інструкції №1026).
Вказані положення Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції №1026 та КУпАП не передбачають засвідчення відеозапису засобами електронного підпису.
Відеозаписи є належним та допустимим доказом, оскільки містять обставини, які підлягають встановленню за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та процедуру огляду, визначену статтею 266 КУпАП. Частиною 2 вказаної норми на поліцейського покладено обов`язок застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб, а матеріали відеозапису долучати до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи щодо неналежності та недопустимості відеозаписів не заслуговують на увагу.
Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3 судом не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
За викладених обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи характер правопорушення та особу винного, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що передбачено санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.
На підставі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись статтями 9, 17, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 301, 304 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 грн 60 коп. за наступними реквізитами: Отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 грн.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО