Справа №216/603/26
провадження 3/216/520/26

ПОСТАНОВА
іменем України

26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026, о 13 год. 15 хв., у м. Кривому Розі, по вул. Старовокзальній, біля буд. 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo Hearse 3D», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого без дозволу відповідного органу Національної поліції встановлено світлові сигнальні пристрої та проблискові маячки синього кольору. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 32.2 а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом 19.01.2026 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570002.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину не визнав, з протоколом не погодився та пояснив, що ПДР України не порушував, проблискові маячки не вмикав. Спеціальні звукові пристрої встановлені на авто заводом-виробником. Демонтувати світлові сигнальні пристрої та проблискові маячки не має можливості, оскільки подальша експлуатація т/з є не можливою через помилку бортового комп`ютера. Вказаний автомобіль було передано ГО «Набат Кривбас» у власність КП «Фармація» КМР на час воєнного стану для перевезення медикаментів у медичні заклади міста. Світловими маячками ніколи не користувався та не встановлював їх.
Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України, та положення статті 63 Конституції України порушнику роз`яснені, заяв та клопотань до суду не надійшло.
Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Разом з тим статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 122-5 КУпАП, передбачається відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
При цьому Правилами дорожнього руху передбачено:
- п.п. 32.2 з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються:
а) технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком «Діти»), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів.
Відповідно до Наказу МВС України «Про порядок оформлення, видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв синього кольору на транспортних засобах»
Спеціальні звукові та світлові сигнальні пристрої синього кольору, які встановлюються на транспортний засіб, мають відповідати вимогам ДСТУ 3849:2024.
Установлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв зі світловими сигналами синього кольору без наявності кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів дозволяється на транспортних засобах, що використовуються для пересування осіб, щодо яких здійснюється державна охорона, та на транспортних засобах Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки, Державної прикордонної служби України, Головного управління, підрозділів урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, воєнізованих формувань, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.
Дозволи видають територіальні сервісні центри МВС (далі - ТСЦ МВС) за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів ОСОБА_1 об`єктивно встановлено, що наведених вище вимог при складанні адміністративних матеріалів поліцейським дотримано не було.
У фабулі правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 зазначено, що останній без дозволу відповідного органу Національної поліції встановив на транспортний засіб світлові сигнальні пристрої та проблискові маячки синього кольору. 
Разом з цим, з пояснень ОСОБА_1 слідує, що проблискові маячки синього кольору встановлено на транспортний засіб заводом-виробником та останній ніколи їх не використовував, працівниками поліції не зафіксовано факту встановлення та використання проблискових маячків саме ОСОБА_1 .
Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, а саме, встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових сигнальних пристроїв.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 КУпАП, щодо ОСОБА_1 – закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Суддя        Р.О.КУЗНЕЦОВ