Єдиний унікальний номер: 378/149/26 
Провадження № 3/378/102/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 року        селище Ставище 
Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувалась, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580869 від 01.02.2026  ОСОБА_1 01.02.2026 о 19 годині 55 хвилин в селищі Ставище по вул. Незалежності 2 керувала автомобілем NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 „а” Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, до суд подала клопотання про закриття провадження по справі (а. с. 19 - 20), посилаючись на те, що 01.02.2026 близько 20 години 00 хвилин вона з дітьми поверталась додому. Коли під`їхала до свого будинку, її наздогнали працівники поліції. Під час розмови, інспектор повідомив, що начебто у нього є підозра, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в неї (на думку працівника поліції) було чутно запах алкоголю, присутнє тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Проте, поліцейським не враховано, що тремтіння пальців рук, могло бути викликане тим, що була мінусова температура (- 18 С). На відео видно, що вона змерзла в руки, постійно їх гріла. Незадовго до вказаної події, через знервованість вона прийняла заспокійливий засіб "Корвалол" (вказаний препарат не протипоказаний під час керування транспортним засобом). Як видно з відео, вона категорично заперечувала, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, пояснювала це інспектору (з 19:46 - 19:49). Вона беззастережно погодилась на проходження огляду за допомогою приладу Драгер. О 19:54 відеозапису вбачається, що алкотестер показав позитивну пробу, вона не визнала результатів огляду вказаним приладом, проте, таке її невизнання проігноровано інспектором. Він відразу ж повідомив, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, не зважаючи на її невизнання результатів огляду приладом Драгер, відмови від підпису у роздруківці огляду приладом Драгер, працівник поліції не запропонував їй пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Після проведення огляду за допомогою алкотестера вона чотири рази повторювала працівнику поліції, що "нічого не вживала" (19:55:36 - 19:55:48), на що той відповів "я бачу, показник драгера 1,29" (19:55:48). Отримавши її незгоду з результатами алкотестера Драгер, поліцейський не запропонував їй пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, а почав складати відносно неї протокол. Таке порушення є безумовною підставою для закриття провадження по справі. Крім того, результат огляду за допомогою приладу Драгер неможливо брати до уваги, оскільки відповідно до інструкції до приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого було проведено огляд, зокрема розділу 10 "Технічні дані": робочі умови навколишнього середовища при експлуатації від -5 до +50°С. Температура повітря у селищі Ставище станом на 20:00 годину 01.02.2026 становила - 17°С (на 12 градусів за межами технічних можливостей приладу). Проте, в роздруківці приладу Драгер, який тривалий час перебував на морозі, зазначено, що навколишня температура + 6 С. Вказане виключає достовірність результату огляду. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.
Згідно із ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 2.9.«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Така ж процедура передбачена п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядку), п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).
Згідно п. 6 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Дослідженням доказів по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано.
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні 01.02.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) крім протоколу, до матеріалів справи додано відеозапис з бодікамери (а. с. 11), відповідно до якого зафіксовано факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 (о 19:41:57), в салоні якого знаходились неповнолітні діти. Під час спілкування поліцейський запропонував о 19:44:57 ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння. Остання заперечила, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (з 19:48:23). О 19:49 погодилась на проходження огляду за допомогою приладу Драгер. Пройшла такий огляд о 19:54:18, результат 1,29%. ОСОБА_1 такий результат не визнала, зазначивши о 19:54:37, що вона нічого не вживала.
Проте, з переглянутого відеозапису встановлено, що після такої незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду на місці події, поліцейські не пропонували їй проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду. Відмовилась проставити свій підпис про згоду з результатом такого огляду в акті огляду (а. с. 8), протоколі приладу «Drager» (а. с. 6).
Отже зазначене доводить, що ОСОБА_1 не погодилась із результатами проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тому поліцейський відповідно до вимог п. 6 вищевказаного Порядку, п. 9 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції та ч. 2, 3, 4ст. 266 КУпАП мав забезпечити ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
У разі відмови останньої від проходження подальшого огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейский мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що поліцейський виконав вимоги зазначених вище нормативно-правових актів, та за незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським, забезпечити проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як зазначено вище, з переглянутого відеозапису вбачається лише незгода ОСОБА_1 з результатом приладу «Драгер», проте, не зафіксовано роз`яснення останній поліцейськими про можливість пройти у зв`язку з такою незгодою огляд в найближчому медичному закладі.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 , пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6820» відповідно до протоколу вказаного приладу 01.02.2026 о 19 год. 53 хв. (а. с. 6).
Відповідно до вимог пункту 4 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Вимоги до експлуатації спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragеr Alcotest 6820» встановлені Інструкцією, що розміщена на офіційному сайті заводу-виробника цього приладу за посиланням https://www.draeger.com/Content/Documents/Content/alcotest-6820- ifu-9033426- ru.pdf. Згідно з офіційною Інструкцією експлуатації газоаналізатору «AlcotestDrager 6820», розміщеною на вказаному офіційному інтернет-сайті виробника визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі 10 «Технічні дані», відповідно до яких робочими умовами навколишнього середовища під час експлуатації цього приладу є -5 до +50 °C.
Відповідно до наданої ОСОБА_1 довідки ДСНС України від 09.04.2026 за даними гідрометеорологічної станції Жашків, яка є репрезентативною для селища Ставище Білоцерківського району Київської області, температура повітря о 20 год. 00 хв. 01 лютого 2026 року була -16,2° морозу (а. с. 50).
Таким чином, зазначеними вище доказами доведено, що умови навколишнього середовища, які були під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспорного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6820», не відповідали технічним даним цього приладу під час його експлуатації, оскільки температура повітря на той час була - 16,2°C, що унеможливлювало експлуатацію цього приладу на вулиці в той час.
Наведене свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому вважається недійсним.

Інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами. 
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. 
Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. 
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважаю, що докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, відтак провадження по справі слід закрити, в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 287 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Н. М. Марущак