П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2203/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
12 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, звернувся в суд із позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, які полягають у відмові в перерахунку пенсії відповідно до ст. 40 та ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 03.04.2024 р. перерахунок пенсії, відповідно до ст.40 та ст.42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення.
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 16.06.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо неприйняття рішення з розгляду заяви позивача про призначення (перерахунок) пенсії відповідно до ст. 40 та ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії відповідно до ст. 40 та ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та прийняти відповідне рішення. В решті позову відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 26.04.2023 отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії в сумі 3924,48 гривень. До вказаної заяви було додано: копію паспорта та РНОКПП; копію пенсійного посвідчення; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; трудової книжки НОМЕР_2 ; трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 ; копії довідок про трудовий стаж від 01.09.2020 р. №490, від 18.01.2023 р. №15, №16, №17, від 08.03.2023 р. №694/24.07-23, від 03.04.2024 р. №1/150, від 03.04.2023 р. №1/149, від 03.04.2023 р. №1/151; копію пенсійного розрахунку; заява про перерахунок пенсії (бланк). (а.с. 21-76).
17.04.2024 р. відповідачем надіслано позивачу лист №1789-1573/К-17/8-2400/24, зі змісту якого повідомлено позивача, що пенсія обчислена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства України, підстави для проведення перерахунку пенсії наразі відсутні. Також повідомлено, що розрахунок пенсії проводиться з урахуванням страхового стажу 36 років 10 місяців 5 днів, а не 45 років 4 місяці 1 день з урахуванням стажу за списком №1, за відсутності документального підтвердження періоду роботи за списком №1. (а.с. 77-81).
Матеріали справи містять розрахунок страхового стажу позивача, врахований для розрахунку пенсії, який становить 36 років 10 місяців 5 днів. (а.с. 82-89).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Частиною 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно з пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (надалі по тексту Порядок № 22-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно положень п.4.3 вказаного Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.
Отже, законом встановлено порядок розгляду заяви про призначення (перерахунку) пенсії у відповідності до якого відповідний орган Пенсійного фонду зобов`язаний прийняти рішення про призначення (перерахунку) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії в сумі 3924,48 гривень. До вказаної заяви було додано: копію паспорта та РНОКПП; копію пенсійного посвідчення; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; трудової книжки НОМЕР_2 ; трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 ; копії довідок про трудовий стаж від 01.09.2020 р. №490, від 18.01.2023 р. №15, №16, №17, від 08.03.2023 р. №694/24.07-23, від 03.04.2024 р. №1/150, від 03.04.2023 р. №1/149, від 03.04.2023 р. №1/151; копію пенсійного розрахунку; заява про перерахунок пенсії (бланк).
17.04.2024 р. відповідачем надіслано позивачу лист №1789-1573/К-17/8-2400/24, зі змісту якого повідомлено позивача, що пенсія обчислена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства України, підстави для проведення перерахунку пенсії наразі відсутні. Також повідомлено, що розрахунок пенсії проводиться з урахуванням страхового стажу 36 років 10 місяців 5 днів, а не 45 років 4 місяці 1 день з урахуванням стажу за списком №1, за відсутності документального підтвердження періоду роботи за списком №1.
Між тим, як з`ясовано судом, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень фактично рішення про відмову у перерахунку пенсії не приймав, хоча, позивач звернувся з відповідною заявою.
Крім того, зміст листа відповідача носить інформативний характер без зазначення конкретних періодів трудової діяльності позивача, які не були враховані під час розрахунку його страхового стажу. Відповідачем у листі не здійснено аналіз поданих позивачем документів для перерахунку пенсії, не обґрунтовано відмови врахування стажу за списком №1 та не прийнято відповідне рішення за результатами розгляду даної заяви, як це передбачається Порядком № 22-1.
Як вірно зазначає суд першої інстанції, в межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа, який не може сприйматися судом як належна відмова у призначені, нарахування та виплаті, основної державної пенсії позивачу на підставі прямої дії Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо доводів позивача про не зарахування відповідачем до його страхового стажу періодів: 07.09.1992 р. - 06.11.1993 р. на посаді машиніста БУШ; 14.07.1994 р. – 02.06.2003 р. на посаді слюсаря – ремонтника; 02.06.2003 р. – 10.11.2004 р. на посаді слюсаря; період роботи у колгоспі у 1977 р. та 1981 р., суд першої інстанції звертав увагу, що у листі №1789-1573/К-17/8-2400/24 від 17.04.2024 р., як і у відзиві на позов, відсутні доводи пенсійного органу з вказаного приводу. 
При цьому, згідно наданого пенсійним органом розрахунку страхового стажу позивача містяться відомості щодо періодів трудової діяльності позивача, зокрема, які охоплюються й періодами вказані позивачем 07.09.1992 р. - 06.11.1993 р.; 14.07.1994 р. - 02.06.2003 р.; 02.06.2003 р. - 10.11.2004 р. Поряд із цим, відповідач жодним чином не обґрунтував у складеному листі щодо здійсненого розрахунку та відмови врахування відповідних документів на підтвердження страхового стажу позивача, що унеможливлює встановити судом правомірність визначення такого страхового стажу в цілому. Отже, в межах складеного листа 1789-1573/К-17/8-2400/24 від 17.04.2024 р. неможливо встановити періоди трудової діяльності, які не зараховані позивачу, як і підставив їх не зарахування.
Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком №22-1, у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні (перерахунку) пенсії.
На цій підставі суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі №500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі №520/5045/2020.
При цьому, зміст поданої позивачем заяви свідчить про те, що остання є заявою про призначення (перерахунку) пенсії, тобто її зміст є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника, а тому надання відповідачем на вказану заяву листа із загальною інформацією щодо обчислення та виплати пенсії, без прийняття відповідного рішення, вказує на протиправну бездіяльність.
Оскільки розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих особою для призначення пенсії повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні пенсії), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить вищенаведеним нормам, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов підлягає частковому задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.