Справа № 444/175/26
Провадження № 2/444/881/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
15 квітня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Олещук М. М.
секретар судового засідання Мачіха Г.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку спадкового майна колишнього колгоспного типу двору та частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору, -
В С Т А Н О В И В : 
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку спадкового майна колишнього колгоспного типу двору та частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору. 
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 (син померлої) звернувся в Рава-Руську ДНК для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 . Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу та видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/6 частиною господарських будівель і споруд.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.
ОСОБА_1 (дочка померлого) звернулася в Рава-Руську ДНК для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті батька. Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу та видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та з 1/6 частину господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Проте відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_6 так як відсутні правовстановлюючі документи на його частку.
Позивачі повідомляють, що станом на 30.06.1990 р. головою двору АДРЕСА_1 була ОСОБА_5 , а членами двору: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Станом на 15.04.1991р. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору АДРЕСА_1 .
З метою оформлення права власності позивачі звернулися в Рава-Руську міську раду Львівського району, Львівській області, але їм було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація їх права власності на частки в будинку можлива лише за рішенням суду.
На підставі вищевикладеного, позивачі просять визнати за ними власності кожному на 1/6 частину житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того просить позивачка ОСОБА_8 визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 26.01.2026 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначено на 17.03.2026 року. Витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_6 
17.03.2026 року розгляд справи відкладено на 15.04.2026 року.
Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. 
Представник відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та про відсутність заперечень щодо вимог позивачів. 
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду державна нотаріальна контора подала письмову заяву про розгляд справи, у зв`язку із відсутністю додаткових пояснень, за відсутності їх представника. Одночасно надано належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6 . 
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За змістом ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.
Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування даного судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено, що позивачі звернулися до суду з позовом про спадкування житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та який станом на 15.04.1991 року та станом 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, що стверджено  довідками № 310 та № 36 виданими виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, які підтверджують те, що станом на 15.04.1991 року та станом 30.06.1990р. членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_5 , 1922 р.н. - голова двору, ОСОБА_6 ,1958 р.н., ОСОБА_2 , 1961 р.н., ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_4 , 1983 р.н., ОСОБА_5 , 1989 р.н. (арк.спр.27-28).
Рішенням від 12.11.2007 року №35 про розподіл часток бувшого колгоспного типу двору по АДРЕСА_1 вирішено розділити бувший колгоспний двір по АДРЕСА_1 в рівних частинах: 1/6 частини за гр. ОСОБА_5 померлою, 1/6 частина за гр. ОСОБА_6 , 1/6 частина за гр. ОСОБА_2 , 1/6 частина за гр. ОСОБА_3 , 1/6 частина за гр. ОСОБА_4 , 1/6 частина за гр. ОСОБА_5 (арк.спр.62).
Відповідно до довідки виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , здійснена за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Гійченської сільради 20.10.1987 р. згідно рішення сільської ради від 15.10.1987 р. за №271 та записано в реєстрову книгу за р.№92. Реєстраційний номер: 19792580 (арк.спр.76).
Із довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області встановлено, що відповідно до рішення 24 сесії Рава-Руської міської ради VIII демократичного скликання №75 від 09.09.2022 року АДРЕСА_2 (арк.спр.63).
Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.21).
Після смерті ОСОБА_5 , спадщину прийняв її син ОСОБА_6 , а саме 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.10.1987 року Гійченською сільською радою на підставі рішення Нестеровського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року та зареєстрованого 20.10.1987 року в Червонградському міжміському бюро технічної інавентерезації в реєстрову книгу, реєстраційний номер: 19792580, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину (арк.спр.22). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що стверджено копією свідоцтва про смерть (арк.спр.23).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.
Із копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу №251/2024 (арк.спр.24).
У зв`язку із одруженням позивачка ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (арк.спр.17).
Батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_3 (арк.спр.66).
Із копії письмових заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлено, що останні відмовились від прийняття спадщини на належну їм частку спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , про що подали письмові заяви в нотаріальну контору (арк.спр.68-69).
Батьками позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 (арк.спр.20).
Із копії спадкової справи №251/2024 року, яка відкрита Рава-Руською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 , встановлено, що із заявою про спадкування 18.11.2024 році звернулася позивач в справі ОСОБА_1 (арк.спр.51).
Відповідно до копії довідки виданої Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , 1989 р.н., дочка померлого ОСОБА_6 , проживала разом із ним і була зареєстрована до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (арк.спр.57).
Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом (спадкова справа №251/2024 арк. спр.84, 86) позивач ОСОБА_1 частково прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 .
Із довідки виданої 09.01.2025 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області встановлено, що заповіт від імені померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Рава-Руській міській раді не складався і не посвідчувався (арк. спр. 58).
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. 
Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Таким чином, всі вище перелічені особи, є члени двору, головою якого була ОСОБА_5 , і вони мали рівне право на частки в майні двору, по 1/6 частині кожний. Отже на день смерті батька ОСОБА_6 , його донька ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину - 1/6 частину, на яку її батько мав право як член двору, яку останній нотаріально не оформив. Крім того, інші спадкоємці від належної батьку частки 1/6 як члена двору відмовились, також позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як членам колишнього колгоспного типу двору також належить кожному право по 1/6 частці в майні двору.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Оскільки господарство АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, то відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.
Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що такий знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., господарські будівлі та споруди (веранда, сарай, сарай, літня кухня, споруди) (арк.спр.29-34).
Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Із постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 02.12.2025 року встановлено, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.25).
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів.
Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що позов належить задовольнити. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 64,3 кв.м, житлова 42,8 кв.м, допоміжні приміщення 21,15 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24.04.2026 року.

Суддя:         Олещук М. М.