Справа № 296/143/23	  	Головуючий у 1-й інст. Пилипюк Л. М.	
Категорія 62	  	Доповідач Шалота К.В.	

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача - Шалоти К. В.,
суддів: Галацевич О. М., Панкеєвої В.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Служба у справах дітей Житомирської міської ради про встановлення порядку користування квартирою,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3 , 
на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пилипюк Л. М.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1.У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі також позивачка) звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач) про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .
2.Позов обґрунтований тим, що сторони є співвласниками спірної квартири, загальною площею 53,54 кв.м., яка складається з двох відокремлених кімнат та допоміжних приміщень. Крім сторін у спірній квартирі також зареєстровані двоє малолітніх дітей позивачки. 
3.Посилаючись на відсутність згоди між сторонами щодо порядку користування спірною квартирою, неприязні стосунки між ними, позивачка звернулась до суду для вирішення спору щодо встановлення порядку користування квартирою.

Рух справи 
4.Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 20 січня 2023 року відкрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про встановлення порядку користування квартирою.
5.Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 12 лютого 2025 року задовольнив клопотання представника відповідача – ОСОБА_4 та зупинив провадження у справі № 296/143/23, до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі.
6.Житомирський апеляційний суд постановою від 08 серпня 2025 року задовольнив апеляційну скаргу представника позивача, скасував ухвалу місцевого суду про зупинення провадження у справі, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.
7.У грудні 2025 року представник відповідача - адвокат Мариніна М. О. заявила клопотання про зупинення провадження у справі , покликаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 та те, що 13 січня 2023 року ОСОБА_2 мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_1 і з того часу він безперервно проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.
Короткий зміст оскаржуваної ухали суду першої інстанції
8.Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 12 грудня 2025 року задовольнив клопотання представника відповідача – ОСОБА_4 та зупинив провадження у справі № 296/143/23, до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України у період воєнного стану.
9.Ухвала суду мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , не може висловити свою позицію щодо можливого встановлення порядку користування спірним нерухомим майном, а тому суд першої інстанція вважав наявними підстави, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) для зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
10.Позивачка ОСОБА_1 з такою ухвалою суду першої інстанції не погодилася, у зв`язку із чим через свого представника - адвоката Кирилюка В.Л. звернулась з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій просила скасувати ухвалу суду про зупинення провадження у справі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
11.Апеляційна скарга мотивована тим, що 
? представник відповідача не надав документів, які б містили інформацію про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій відповідач перебуває на військовій службі, а також не надав підтвердження перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Посилався на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2023 року у справі № 5011699/17;
? явка відповідача у судові засідання не була визнана обов`язковою, тому відповідач може брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Також відповідач має представника, яка подала заяву про зупинення провадження у справі та відзив на позовну заяву, а тому вважає, що представник відповідача може здійснювати від імені відповідача усі його процесуальні права та обов`язки без особистої участі відповідача у судових засіданнях;
? заяву про зупинення провадження було подано вже на стадії дослідження доказів, які сторонами були зібрані за час розгляду справи, а необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до безпідставного позбавлення матері та дітей на визначення права користування квартирою, яка перебуває у власності матері;
? крім позивача у квартирі зареєстровані двоє її малолітніх дітей; між позивачем та відповідачем не погоджено порядок користування квартирою; відповідач постійно чинить перешкоди позивачу та її дітям у користуванні квартирою;
? в цій же справі ухвалою суду провадження вже зупинялося, однак така ухвала була скасована постановою апеляційного суду, однак суд першої інстанції за клопотанням представника відповідача повторно зупинив провадження, чим надав перевагу відповідачу.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
12.У січні 2026 року представник відповідача – ОСОБА_4 надіслала до апеляційного суду відзив, у якому просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін.
13.Відзив обґрунтований тим, що у чинній редакції пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК у суду є імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі, оскільки відповідача ОСОБА_2 було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_2 ще від 13 січня 2023 року, а з 2023 року ОСОБА_2 безперервно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
14.Вказала на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №754/947/22, яка відступила від попередньої судової практики Верховного Суду та уточнила порядок розгляду судових справ за участю військовослужбовців під час дії воєнного стану.

15.Зазначала, що предметом спору у справі є встановлення порядку користування двокімнатною квартирою, співвласниками якої є сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У межах розгляду цієї справи проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок, в якому запропоновано чотири варіанти можливого встановлення порядку користування квартирою, однак відповідач не може особисто брати участь у судових засідання, ознайомитись з висновком експерта та висловити свою позицію щодо вирішення спору.
16.Стверджує, що відповідач перебуваючи в Збройних Силах України жодних прав позивачки на майно не порушує, перешкод у користуванні майном їй не здійснює, адже не проживає в спірній квартирі з моменту мобілізації. За відсутності відповідача неможливо вирішити спір по суті, оскільки відповідач зробив ремонт у тій кімнаті, яку бажає виділити у своє користування позивачка. Відповідач вважає, що єдиним можливим варіантом вирішення спору є продаж його частки квартири позивачці або викуп ним частки позивачки або ж продаж квартири та розподіл коштів сторонами. Вказує, що доводи наведені в апеляційній скарзі жодним чином не впливають на законність оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
17.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 296/1435/23: Павицька Т.М. (суддя-доповідач), Шевчук А.М., Талько О.Б.
18.Житомирський апеляційний суд у вказаному складі суддів ухвалами від 29 грудня 2025 року відкрив апеляційне провадження, призначив справу до розгляду в спрощеному позовному проваджені без повідомлення учасників справи.
19.Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2026 року визначено новий склад колегії суддів для розгляду справи № 296/1435/23: Павицька Т.М., Галацевич О.М., Шевчук А.М.
20.Житомирський апеляційний суд у вказаному складі суддів ухвалою від 02 лютого 2026 року задовольнив заяву про самовідвід головуючої судді Павицької Т.М. та судді Шевчук А.М.
21.Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2026 року визначено новий склад колегії суддів для розгляду справи № 296/1435/23: Шалота К.В., Галацевич О.М., Панкеєва В.А.
22.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 03 лютого 2026 року у вказаному складі суддів призначив справу № 296/1435/23 до апеляційного розгляду в спрощеному позовному проваджені без повідомлення учасників справи.

Межі апеляційного перегляду
23.Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
24.Відповідно до частини другої, п`ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
25.Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
26.Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позиція апеляційного суду
27.За змістом частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
28.Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК).
29.Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.
30.Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.
31.Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.
32.Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, яка є невід"ємною складовою верховенства права, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.
33.Підстави зупинення провадження регламентовані статтею 251 ЦПК, яка встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК.
34.Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК).
35.Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. 
36.Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
37.Правила, визначені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК, мають для суду визначальний характер. Формулювання "суд зобов`язаний" не дозволяє суду діяти на власний розсуд.
38.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
39.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначено:
«1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;
2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;
3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні».
40.Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.
41.Встановивши, що відповідач ОСОБА_2 на підставі наказу №13 від 13 січня 2023 року командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині), з 13 січня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення; згідно із довідкою № 5710/1991 від 08 квітня 2024 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_3 рядовий ОСОБА_2 з 14 травня 2023 року по 21 червня 2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Рівнопіль, Донецька область, а згідно із довідкою від 08 грудня 2025 року №4014 (форма 5), виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в військовій частині НОМЕР_1 , тоді як на території України введено правовий режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який діє станом на день вирішення питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК, дотримавшись таким чином норм процесуального права.
42.Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутністьдокументів, які б містили інформацію про переведення військової частини, в якій перебуває відповідач на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій відповідач перебуває на військовій службі, а також доказів на підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, оскільки з моменту введення в Україні правового режиму воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан».
43.Юридичний статус об`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури Збройних Cил України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них. 
44.При цьому, приписи пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій.
45.Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що зупиняючи провадження у справі вдруге, після скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження вперше, начебто судом першої інстанції надано перевагу відповідачу у справі, оскільки зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції підставно врахував позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, відповідно до якої за нинішньої редакції пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
46.Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції ухвали Верховного Суду від 17 січня 2023 року у справі №501/1699/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 відступила від позицій сформульованих у попередніх постановах Верховного Суду, в яких вирішувалися питання щодо зупинення провадження у справі за участю сторони, яка була військовослужбовцем.
47.Крім того, зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

48.Довід апеляційної скарги, що відповідач ОСОБА_2 має представника, яка представляє його інтереси в суді, подала заяву про зупинення провадження у справі та відзив на позовну заяву, а тому може здійснювати від імені відповідача усі його процесуальні права та обов`язки без особистої участі відповідача у судових засіданнях, тобто без необхідності зупинення провадження в справі, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
49.Відповідно до частин 1, 2 статті 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
50.Наведені норми права визначають право учасника на особисту участь в судовому процесі; участь учасника справи разом з представником; участь в справі лише представника.
51.Вказане є гарантованим правом, яке не може бути звужено чи обмежено судом, крім тих випадків, які визначені законом, як то частина 5 статті 130, частина 7 статті 272 ЦПК.
52.Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що явка відповідача у судові засідання не була визнана обов`язковою, а тому відповідач може брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, оскільки під час застосування пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК суди мають забезпечити дотримання, зокрема, основних засад (принципів) цивільного судочинства.
53.Принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК) надають учасникам справи право вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами.
54.Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи.
55.Ураховуючи наведене, оскільки відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, що підтверджується відповідними документами, долученими до матеріалів справи, не надав своєї згоди щодо продовження розгляду справи без його участі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України у період воєнного стану.
56.Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду про зупинення провадження, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судом першої інстанції, які апелянтом не спростовані.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
57.Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК).
58.Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК).
59.Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції ухвалена без додержання норм процесуального права. Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення – без змін.

Щодо розподілу судових витрат
60.Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК підстав для здійснення розподілу судових витрат за наслідком розгляду апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження, немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд 

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

2.Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2025 року у справі № 296/143/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:    	 	К.В. Шалота	
Судді:	 	О.М. Галацевич	
 	 	    В.А. Панкеєва