ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозькиї, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Гайдаш В.А., Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Справа № 580/9965/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді Епель О.В., 
суддів: Беспалова О.О., Карпушової О.В., 
за участі секретаря Бродацької І.А.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі

за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області

до Комунального виробничого підприємства "Водоканал" 
Багачевської міської ради Черкаської області

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. Головне управління ДПС у Черкаській області (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради Черкаської області (далі - Відповідач), в якому просило стягнути з рахунків у банках, які обслуговують такого платника та за рахунок готівки кошти на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області в сумі 7652846,37 грн.
В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначав про наявність у Відповідача непогашеного податкового боргу.
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем податкового боргу у встановлений законом строк. 
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю, зазначаючи, що контролюючим органом не дотримано спеціального порядку стягнення податкового боргу з комунальних підприємств, який передбачений ст. 96 Податкового кодексу України. 
Також Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано, що платник податку КВП "Водоканал" нараховане податкове зобов`язання з податку на додану вартість сплачує за касовим методом податкового обліку, а також те, що податкове повідомлення рішення №5103/23- 00-07-06-01 від 07.04.2025 до КВП «Водоканал» не надходило.
В обґрунтування правильності своєї позиції Апелянт також посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах №820/899/17, №520/11571/19, №520/6746/2020.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а від 19.12.2025 - призначено справу до судового розгляду.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області було витребувано додаткові письмові пояснення щодо того, чи зверталося Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради Черкаської області у порядку статті 96 Податкового кодексу України.
7. На виконання зазначеної ухвали суду Позивачем було подано додаткові пояснення у справі у яких зазначає, що Головне управління ДПС у Черкаській області неодноразово зверталося до Багачевської міської ради, в порядку ст. 96 ПК України, з метою погашення податкового боргу платника податків за попередній період. Втім, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.
Також Позивач акцентує увагу на тому, що заявлений до стягнення податковий борг виник, у тому числі, на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань та вважається узгодженим в розумінні п. 54.1 ст. 54 ПК України.
8. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не відомо. З огляду на зазначене, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання, колегія суддів вирішила здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.
9. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
11. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Комунальне виробниче підприємство Водоканал Багачевської міської ради Черкаської області має непогашений податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у на загальну суму 7652846,37 грн, що виник згідно податкових декларацій від 16.08.2023 №9208729650, від 19.09.2023 №9242839915, від 25.10.2023 №9282589448, від 19.11.2023 №9313579760, від 19.12.2023 №9345403362, від 16.01.2024 №9373526827, від 19.02.2024 №9033249848, від 18.03.2024 №9062951620, від 13.05.2024 №9126865471, від 16.05.2024 №9132689792, від 17.06.2024 №9164767011, від 18.07.2024 №9200382439, від 16.08.2024 №9237859881, від 17.09.2024 №9272037334, від 16.10.2024 №9307618192, від 19,11.2024 №9350651264, 18.12.2024 №9385028521, 16.01.2025 №9416067807, від 17.02.2025 №9033357177, від 17.03.2025 №9067389897, від 15.04.2025 №9101618683, від 18.06.2025 №9176400845, від 16.07.2025 №9209553191, уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 17.07.2024 №9199258859, від 01.05.2025 №9119299282, від 01.05.2025 №9119299297 та податкових повідомлень-рішень від 04.12.2023 №0115810403, від 15.07.2024 №0101170403, від 01.05.2025 №0056820403, від 29.01.2025 №0016660408, від 07.04.2025 №5100/23-00-07-06-01, від 12.12.2023 №0120380403, від 26.05.2025 №0085420408. Залишок несплаченої пені становить 411557,12 грн.
Контролюючим органом на адресу Відповідача направлена податкова вимога форми Ю від 22.12.2018 №2924-53.
12. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У п. 38.1 ст. 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 31.1 статті 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК України).
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пункт 42.1 - 42.3, 42.5 статті 42 ПК України визначає, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті 
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 ПК України).
Згідно підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Виходячи зі змісту пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
За визначенням пункту 95.4 статті 95 ПК України стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, контролюючий орган здійснює на підставі рішення суду у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно з частиною другою пункту 95.5 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
Статтею 96 ПК України врегульовано погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.
За змістом пункту 96.1. статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:
виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради (пп. 96.1.1.); затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу (пп. 96.1.2.); ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (пп. 96.1.3.); прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків (пп. 96.1.4.).
Згідно з пунктом 96.2 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків (пп. 96.2.1.); досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету (пп. 96.2.2.); ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (пп. 96.2.3.); виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України (пп. 96.2.4.).
Відповідно до пункту 96.3. статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Висновки суду апеляційної інстанції.
13. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів стверджувати, що податковим законодавством регламентовано обов`язок платників податків сплачувати узгоджені суми податкових зобов`язань.
14. При цьому, ПК України визначено чітку процедуру звернення контролюючих податкових органів до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. 
15. Разом з тим, обов`язкові умови (обставини), наявність яких у своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із таким позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.
16. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що заявлена Позивачем в цій справі до стягнення з Відповідача сума податкового боргу складається з узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ, а саме з податкових зобов`язань, визначених Позивачу податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2023 №0115810403, від 15.07.2024 №0101170403, від 01.05.2025 №0056820403, від 29.01.2025 №0016660408, від 07.04.2025 №5100/23-00-07-06-01, від 12.12.2023 №0120380403, від 26.05.2025 №0085420408 та самостійно задекларованих ним у відповідних податкових деклараціях від 16.08.2023 №9208729650, від 19.09.2023 №9242839915, від 25.10.2023 №9282589448, від 19.11.2023 №9313579760, від 19.12.2023 №9345403362, від 16.01.2024 №9373526827, від 19.02.2024 №9033249848, від 18.03.2024 №9062951620, від 13.05.2024 №9126865471, від 16.05.2024 №9132689792, від 17.06.2024 №9164767011, від 18.07.2024 №9200382439, від 16.08.2024 №9237859881, від 17.09.2024 №9272037334, від 16.10.2024 №9307618192, від 19.11.2024 №9350651264, 18.12.2024 №9385028521, 16.01.2025 №9416067807, від 17.02.2025 №9033357177, від 17.03.2025 №9067389897, від 15.04.2025 №9101618683, від 18.06.2025 №9176400845, від 16.07.2025 №9209553191, та уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 17.07.2024 №9199258859, від 01.05.2025 №9119299282, від 01.05.2025 №9119299297 /т. 1 а.с. 32-143/.
17. Посилання Апелянта на ведення ним податкового обліку касовим методом та факт узгодження заборгованості з різниці в тарифах по підприємству не спростовує правильність висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище. Позаяк платником самостійно визначено дату виникнення податкових зобов`язань у відповідних податкових деклараціях. 
18. Крім того, в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Разом з тим, у матеріалах цієї судової справи відсутні належні і допустимі у розумінні ст.ст. 73-74 КАС України докази, які доводили б, що зазначені вище податкові повідомлення-рішення наразі оскаржуються, або визнані судом протиправними та скасовані, або були відкликаними контролюючим органом з інших підстав, визначених ПК України.
19. Доводи Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради Черкаської області щодо неврахування Позивачем при нарахуванні суми заборгованості рішень суду по справах №580/3258/21, №580/3471/19, №823/924/14, №823/69/17, судова колегія до уваги не приймає з огляду на викладене вище. 
20. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що рішення судів у зазначених справах не мають преюдиційного значення у справі, що розглядається, оскільки у зазначених справах судами не було встановлено обставин щодо протиправності нарахування зобов`язань згідно зазначених вище податкових повідомлень-рішень та декларацій або скасування податкової вимоги, які могли б бути враховані судом в ході розгляду справи № 580/9965/25.
21. Надаючи оцінку доводам Апелянта про те, що податкове повідомлення-рішення №5103/23 00-07-06-01 від 07.04.2025 у сумі 566993,00 грн до КВП «Водоканал» не надходило, колегія суддів зазначає про їх необґрунтованість з огляду на наступне.
22. Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення №5103/23 00-07-06-01 від 07.04.2025 було направлено контролюючим органом на адресу Апелянта рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 1800100221403. З копії рекомендованого повідомлення поштового відправлення вбачається, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення вручено платнику 10.04.2025 /т. 1 а.с.41/.
23. Доводи Апелянта про те, що у листі до КВП Водоканал надійшов лише акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не спростовують факт отримання Відповідачем поштового відправлення № 1800100221403, оскільки зазначений акт був направлений Відповідачу ще до складення ППР зовсім іншим поштовим відправленням № 1800100312581/т. 1 а.с.41/.
24. Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання контролюючим органом встановленого статтею 96 ПК України порядку стягнення податкового боргу з державного підприємства, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими з огляду на наступне. 
25. Так, нормами ПК України встановлено особливий порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств, проте такі особливості не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.
Норми статті 96 ПК України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 ПК України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.
26. Тобто, особливості погашення податкового боргу державних та комунальних підприємств, що визначені статтею 96 ПК України стосуються вже стадії, коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного або комунального підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 560/2869/23.
27. Отже, посилання Апелянта на приписи ст. 96 ПК України є помилковими, оскільки застосування таких процедур наразі є передчасним з огляду на стадію правовідносин, які виникли між Позивачем та Відповідачем.
28. Окрім того, на виконання ухвали апеляційного суду Позивачем було надано додаткові письмові пояснення та докази, з яких вбачається, що Головне управління ДПС у Черкаській області неодноразово зверталося до Багачевської міської ради, в порядку ст. 96 ПК України, з метою погашення податкового боргу платника податків за попередній період, зокрема з поданнями ГУ ДПС про виконання податкових зобов`язань перед бюджетом № 3905/5/23-00-13-06-10 від 06.06.2025, № 6107/5/23-00-13-06-10 від 25.08.2025, № 498/5/23-00-13-06-10 від 28.01.2026. Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу КВП «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області. 
29. Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з Відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 7652846,37 грн.
30. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
31. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
32. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
33. Таким чином, апеляційна скарга Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року - без змін.
34. Розподіл судових витрат.
Судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального виробничого підприємства "Водоканал" Багачевської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 22 квітня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.О. Беспалов

О.В. Карпушова