Справа № 278/116/26 

В И Р О К 
Іменем України 

18 лютого 2026 року        м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
з участю секретаря   ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 ,
захисника   ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гута Костопільського району Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі – КК),

в с т а н о в и в:

10 грудня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12025060610000.
З угоди вбачається, що 21 листопада 2025 року близько 23 год., на 153 км автодороги «Київ-Чоп» поблизу с. Іванівка Житомирського району та області працівниками поліції виявлено автомобіль марки «Ford», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », водієм якого є ОСОБА_6 , котрий порушивши правила дорожнього руху потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.
У подальшому під час спілкування та перевірки документів поліцейськими було виявлено різкий запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_4 . На пропозицію пройти огляд за допомогою спецзасобу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння він погодився, в результаті огляду у нього виявлено 1,70 проміле, після чого поліцейськими було повідомлено ОСОБА_4 про складання щодо нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Тоді у ОСОБА_4 , який усвідомлював можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, одразу виник умисел на надання поліцейському неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та 124 КУпАП. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди за ст. 369 КК, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що поліцейські є представниками влади, а тому являються службовими особами, уповноваженими на притягнення до адміністративної відповідальності, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля, поклав між переднім водійським та пасажирським сидінням в підстаканник кошти в сумі 3 500 грн, надавши тим самим неправомірну вигоду поліцейському за непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням службового становища, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він надав представнику влади неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є нетяжким злочином; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся у вчиненому. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений запевнив, що своєчасно сплатить штраф у вказаному розмірі.
Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази – грошові купюри – на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказані речові докази, скасуванню не підлягає. 
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 12025060610000 угоду про визнання винуватості від 10 грудня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4  не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-технічної експертизи.

До речових доказів – грошових купюр номіналом 500 грн серія та номер АВ9407642; номіналом 1000 грн в кількості 3 одиниці з серіями та номерами ЕГ8287163, БЛ1870111, АЄ8029912 відповідно – застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК. 
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя          ОСОБА_1