Справа № 159/2028/25
Провадження № 2/159/1107/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.
при секретарі Посполітак Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 13.06.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №13.06.2023-100002626, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 42 днів, із сплатою процентної ставки у розмірі 2,1% з 1 день користування кредитом, неустойки в розмірі 200 грн.., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товару, на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62XX-XXXX-1573. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав, надавши кредит позичальнику в розмірі 10000 грн., ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день подання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 18820 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн., 8820 грн. проценти. ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтверджено укладання договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 10000 грн. та акцептовано умови договору. Посилається на норми ЦК України, Закон України «Про електронні довірчі послуги», Закон України «Про електрону комерцію». Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.06.2023-100002626 від 13.06.2023 року в розмірі 18820 грн., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., справу розглядати без участі їх представника. 
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмових пояснень позов не визнають, вказуючи на те, що не доведено отримання кредитних коштів, зазначає про неспівмірність нарахованих відсотків з врахуванням розміру кредиту, строку за який вони нараховані, врахувати те, що він є військовослужбовцем, вказуючи на те, що права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування та у разі пред`явлення до позичальника вимоги. Посилається на норми ЦК, судову практику, рішення ВС. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. 
Згідно заявки, додатку до анкети позичальника, пропозиції про укладання кредитного договору (оферта), додатку до кредитного договору №13.06.2023-100002626 від 13.06.2023 року, квитанції від 13.06.2023 року, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 10000 грн. безготівковим шляхом строком на 42 дні, до 24.07.2023 року, із сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 2,1% за один день користування кредитом протягом строку надання кредиту, сплатою неустойки в розмірі 200 грн. за кожен день невиконання зобов`язань. Позичальник отримав кредит в розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією №2326428503 від 13.06.2023 року та зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені договором та додатками до нього. 
На підтвердження укладення договору № 13.06.2023-100002626 від 13.06.2023 року позивачем надано послідовність укладення даного договору, з якої слідує, що 13.06.2023 року відповідачем введено дані по заяві, створено пропозиція про укладання кредитного договору (оферта), заявка, підтвердження кредитного договору, які позичальником підписано одноразовим ідентифікатором, який йому направлено товариством та підтверджено прийняття оферти, підписання та укладання договору.
Таким чином заперечення відповідача про неукладання договору та відсутність підтвердження перерахування кредитних коштів спростоване доданими до позову доказами. 
Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України,  якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Таким чином, між відповідачем та кредитором укладений кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, з умовами якого відповідач ознайомився та погодився.
Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.
Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 18820 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн., 8820 грн. проценти.
На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією рсійської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 13.11.2025 року, військового квитка, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині, учасником бойових дій.
Враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
Пункт 15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.
Застосування приписів п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.
В зв`язку з звільнення від обов`язку сплати відсотків відповідача як військовослужбовця суд вважає недоцільним перевіряти розмір нарахованих відсотків за користування кредитом. 
Таким чином, вимоги позивача про стягнення процентів в розмірі 8820 грн. за кредитним договором не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 10000 грн., сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1287 грн. 14 коп. (10000 х 2422, 40: 18820 грн.).
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.205, 207, 253, 259, 638, 509 ЦК України, ст.ст.12, 83, 84, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №13.06.2023-100002626 від 13 червня 2023 року в розмірі 10000 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1287 грн. 14 коп.
В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Рішення складено 17.03.2026 року.

Суддя:	М. В. ГРІДЯЄВА