ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/6483/22	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Алєксєєвої Н.Ю.
головуючого судді – Алєксєєвої Н.Ю., 
за участю:
секретаря судового засідання – Семенової А.М., 
представника відповідача – Прокопчука О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Кременчукм`ясо" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім " Кременчукм`ясо" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Полтавській області (надалі - відповідач; ГУ ДПС в Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.02.2022 №00009130701, яким збільшено суму грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кременчукм`ясо" (далі - позивач, ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо») з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі: 256829,50 грн, з яких: 234251,00 грн - основний платіж та 22578,50 грн - штрафна санкція; від 04.02.2022 №00009150701, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток по декларації за 9 місяців 2021 року (реєстрація в контролюючому органі - №9336659744 від 09.11.21) ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» у загальному розмірі: 159291,00 грн; від 04.02.2022 №00009140701, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з податку на додану вартість у загальному розмірі: 316861,25 грн, з яких: 253489,00 грн - основний платіж та 63372,25 грн - штрафна санкція; від 04.02.2022 №00009160701, яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 47707995,56 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №440/6483/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023, позов ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 04.02.2022 №00009130701, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 256829,50 грн, з яких: 234251,00 грн - основний платіж та 22578,50 грн - штрафна санкція; від 04.02.2022 №00009150701, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток по декларації за 9 місяців 2021 року ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» у загальному розмірі: 159291,00 грн.; від 04.02.2022 №00009140701, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з податку на додану вартість у загальному розмірі 316861,25 грн, з яких: 253489,00 грн - основний платіж та 63372,25 грн - штрафна санкція; від 04.02.2022 №00009160701, яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 47707995,56 грн. /том 5 а.с. 92-97/.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №440/6483/22 касаційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2022 №00009160701, справу №440/6483/22 в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 залишено без змін. /том 6 а.с. 210-226/.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024, адміністративний позов ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2022 № 00009160701 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 04.02.2022 №00009160701.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі №440/6483/22 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №440/6483/22 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Справа №440/6483/22 зареєстрована канцелярією Полтавського окружного адміністративного суду 15.04.2025 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Алєксєєву Н.Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025.
Таким чином, справа №440/6483/22 в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 лютого 2022 року №00009160701 підлягає прийняттю до провадження. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 справа прийнята до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2022 №00009160701 ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» зазначило, що вказане податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Вказує, що у період з 01.01.2019 по 30.09.2019 діяла редакція Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що передбачала застосування фінансової санкції відповідно до пункту 1 статті 17 цього Закону у розмірі 1 грн, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 №00009160701 є протиправним. 
Також Позивачем 02.07.2025 до справи подані письмові пояснення, за змістом яких вказано про надання ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до ГУ ДПС у Полтавській області в повному обсязі всіх документів на підтвердження господарських операцій а саме: головна книга, касові книги (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касові ордери. Від відповідача зауважень щодо неповноти документів, наданих на перевірку не надходило. Крім того, порушень «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 та «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 - не встановлено.
В письмових поясненнях Позивач вказав, що всі отримані кошти повністю відображені як дохід від реалізації товарів, вони включені Позивачем до декларації по прибутку, в декларації по ПДВ, з них сплачені податки в повному обсязі, що було в повній мірі перевірено Відповідачем в ході проведення перевірки і ним не заперечувалось.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» зауважило, що встановлення державою штрафу в такому розмірі як 1 гривня, було запроваджено в зв`язку з тим, що це був перехідний період і метою встановлення штрафу в такому розмірі було не покарати платників податків, а дати можливість виправити помилки без значних фінансових втрат і за це не карати в прямому розумінні цього слова. 
Аналіз преамбули Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» вказує на те, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Розділ V цього Закону регулює питання відповідальності за порушення його вимог та конкретно вказує на розміри штрафних санкцій (на час виникнення спірних правовідносин), застосування яких віднесено до компетенції податкових органів, але їх розміри аж ніяк не визначаються ПК України, а визначаються саме вищевказаним Законом.
Позивач також зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відмічаємо, що в рішенні Конституційного Суду України, від 09.02.1999 №1-рп/99, який був врахований в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 в справі №320/1175/17- визначено, що на правовідносини які виникли і закінчилися до набрання чинності «нового» закону, не поширюється дія нового закону.
При цьому, слід враховувати, що застосуванню підлягає той матеріальний закон, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.
Оскільки на момент спірних правовідносин діяла редакція Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що передбачала застосування фінансової санкції, відповідно до пункту 1 статті 17 даного Закону, у розмірі 1 грн (за порушення вчинене вперше), тому застосування до Позивача штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення за даний період, у розмірі 100 %, є протиправним.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню норма, яка була чинна на час здійснення господарських операцій, а саме мала бути штрафна санкція в розмірі 1 гривня, як за правопорушення, яке вчинене вперше, а твердження Відповідача, що: незважаючи яке законодавство діяло на час вчинення Позивачем господарських дій, застосуванню підлягає норма, яка вже чинна на час прийняття відповідачем рішення за наслідками перевірки діяльності Позивача за минулий період - є неправомірним та суперечить Конституції України, яка є нормою прямої дії та законодавству України. Платник податків здійснює свою господарську діяльність відповідно до умов діючого саме на час конкретних господарських правовідносин законодавства та не повинен передбачати про можливі зміни законодавства у майбутньому.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до справи наданий науково правовий висновок Інституту правотворчості та науково-правових експертиз НАН України щодо дослідження норм законодавства України з питань обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Відповідач про врахування, в ході розгляду справи, висновку заперечував, про що 24.02.2026 до справи надав письмові пояснення.
У відзиві, що був наданий до справи 19.08.2022, відповідач вказав, що згідно даних головної книги, касових книг, приходно-касових ордерів виявлено, що в періоді з 30.01.2019 по 30.09.2019 підприємство проводило реалізацію товару не власного виробництва за готівкові кошти без застосування реєстратора розрахункових операцій всього на загальну суму 47707995,56 грн., чим порушено положення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". На підставі пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 100% вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини. 
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» зареєстроване як юридична особа, взяте на облік як платник податків в Кременчуцькій ДПІ ГУ ДПС в Полтавській області 04.10.2016, основним видом економічної діяльності позивача є 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 7/.
На підставі направлень від 12.11.2021 №4144, 4145, виданих Головним управлінням ДПС у Полтавській області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 08.11.2021 №2756-П проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Кременчукм`ясо», податковий номер 40872798 (скорочене найменування відповідно до установчих документів ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» або платник податків) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 по 30.09.2021, валютного законодавства за період з 01.01.2019 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 30.09.2021, іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 30.09.2021, за результатами якої складено акт від 13.01.2022 №250/16-31-07-01-10/40872798 /а.с. 224-247, т.2; 1-7, т.3; надалі по тексту - акт перевірки/.
За висновка акт перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області встановлені порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського, харчування та послуг» (із змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій на загальну суму 47707995,56 грн.
На підставі такого акту перевірки ГУ ДПС в Полтавській області винесене, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 №00009160701, яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 47707995,56 грн /а.с. 59, 64, т.1/.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» не погодилось, зокрема, із податковим повідомленням-рішенням від 04.02.2022 №00009160701, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За визначенням статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, яка діяла станом на 03 січня 2019 року - 30 вересня 2019 року) реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну; місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.
За змістом пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі по тексту – Закон № 265/95-ВР) (в редакції, яка діяла станом на 03 січня 2019 року - 30 вересня 2019 року) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
При цьому, статтею 9 Закону № 265/95-ВР (в редакції, яка діяла станом на 03 січня 2019 року - 30 вересня 2019 року) передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються:
1) при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних уповноваженою особою відповідного суб`єкта господарювання;
2) при виконанні банківських операцій, крім: операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, якщо такі операції виконуються не в касах уповноважених банків; операцій комерційних агентів банків та небанківських фінансових установ з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування, за винятком програмно-технічних комплексів самообслуговування, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів;
4) при продажу проїзних і перевізних документів на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів та на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю, а також при продажу білетів державних лотерей через електронну систему прийняття ставок, що контролюється у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів;
6) при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій;
8) при продажу товарів (крім підакцизних та технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) (наданні послуг) особами, які отримали пільговий торговий патент для продажу товарів (надання послуг) відповідно до Податкового кодексу України;
9) при здійсненні фізичними особами торгівлі продуктовими або промисловими товарами (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення) за готівкові кошти на ринках;
10) при продажу у кіосках, з лотків та розносок газет, журналів та інших видань, листівок, конвертів, знаків поштової оплати, якщо питома вага такої продукції становить понад 50 відсотків загального товарообігу за відсутності продажу алкогольних напоїв, підакцизних непродовольчих товарів та технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, а також при продажу жетонів та проїзних квитків у касах метрополітену;
11) при продажу води, молока, квасу, олії та живої риби з автоцистерн, цистерн, бочок та бідонів; страв та безалкогольних напоїв у їдальнях і буфетах загальноосвітніх навчальних закладів і професійно-технічних навчальних закладів під час навчального процесу;
12) якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).
Законом України № 128-IX від 20.09.2019 пункт 1 статті 3 викладено у новій редакції:
« 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок».
В цій частині Закон України № 128-IX від 20.09.2019 набрав чинності з 01 серпня 2020 року.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР (в редакції, яка діяла станом на 03 січня 2019 року - 30 вересня 2019 року) за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
вчинене вперше - 1 гривня;
за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).
Законом України № 128-IX від 20.09.2019 пункт 1 статті 17 викладено у новій редакції:
« 1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення».
Закон України № 128-IX від 20.09.2019 в цій частині набрав чинності з 01 серпня 2020 року.
Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Верховний Суд (постановою від 31 січня 2024 року у справі № 440/6483/22) направляючи справу на новий розгляд, вказав, що суди попередніх інстанцій установили, що позивач у період з 03 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року отримав готівкові кошти за реалізовану продукцію в сумі 47707995,56 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій. Верховний Суд зазначив, що спірним впродовж розгляду судами попередніх інстанцій справи в цій частині був розмір штрафних (фінансових) санкцій. 
Проте, такий підхід при вирішенні цієї справи Суд визнав неприйнятним з огляду на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили акт перевірки на предмет того, чи зафіксовано ним склад встановлених відповідачем правопорушень (правопорушення) в розумінні пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, з урахуванням визначень, закріплених статтею 2 цього Закону, а саме: склад розрахункової операції, їх кількість, місце проведення розрахунків, наявність або відсутність реєстраторів розрахункових операцій в місці проведення розрахунків тощо. 
З урахуванням зазначеного, Верховний Суд дійшов висновку, що застосування штрафу за не проведення розрахункових операцій та перевірка правильності застосування штрафу здійснена судами без встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд визнав, що спірність питання щодо застосування розміру штрафних (фінансових) санкцій має досліджуватися після встановлення складу правопорушення (правопорушень), за яке (які) ці санкції застосовуються. Відповідачем під час проведення перевірки здійснений висновок без дослідження первинних документів, наведені відомості головної книги із щомісячною реалізацією товару за готівкові кошти із посиланням на Кт311 Розрахункового рахунку, при цьому оцінку первинним документам, на підставі яких сформовані дані головної книги, суди попередніх інстанцій не надали. Відсутність встановленого (встановлених) правопорушення (правопорушень) унеможливлює касаційний перегляд цієї справи в частині правомірності застосування розміру штрафних (фінансових) санкцій.
Суд зазначив про ненадання належної оцінки первинним документам, на підставі яких сформовані дані головної книги, що стало підставою для вказаних висновків контролюючого органу щодо недотримання позивачем вимог пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Таким чином, Суд зазначив, що у справі, що розглядається, в контексті спірних правовідносин суди не встановили усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення цього спору, а також не надали належної оцінки доказам та доводам контролюючого органу щодо отримання позивачем готівкових коштів за реалізовану продукцію в сумі 47707995,56 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій, первинним документам, на підставі яких сформовані дані головної книги.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області в акті перевірки зазначено, що згідно бухгалтерського обліку ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо», а саме даних головної книги, касових книг (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касових ордерів, було виявлено, що в періоді з 03.01.2019 по 30.09.2019 підприємство проводило реалізацію товару не власного виробництва за готівкові кошти (бухгалтерський рахунок 301 "Каса" з субрахунками) без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО) всього на загальну суму 47707995,56 грн.
Позивачем до матеріалів справи надані витяги з головної книги ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з розшифровками по кожній окремій господарській операції за період з 01.01.2019 по 30.09.2019, по регіонах. 
Позивач пояснив, а відповідач не заперечував обставин надання ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до ГУ ДПС у Полтавській області в повному обсязі всіх документів на підтвердження господарських операцій а саме: головна книга, касові книги (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касові ордери. Від ГУ ДПС у Полтавській області зауважень щодо неповноти документів, наданих на перевірку не надходило. Крім того, порушень «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 та «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 - не встановлено.
В письмових поясненнях Позивач вказав, що всі отримані кошти повністю відображені ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» як дохід від реалізації товарів, вони включені Позивачем до декларації по прибутку, в декларації по ПДВ, з них сплачені податки в повному обсязі, що було в повній мірі перевірено Відповідачем в ході проведення перевірки і ним не заперечувалось.
Судом досліджені витяги з головної книги ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з розшифровками по кожній окремій господарській операції за період з 01.01.2019 по 30.09.2019, по регіонах: 
Головна каса м. Кременчук 3011 (36111, 36112,3 6113, 36116, 361110, 361111, 361112, 361113) 14907394,10 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Миколаїв 30117 (361116, 36115) 119982,51 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Одеса 3014 (36115) 8030938,80 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Київ 3015 (36112) 1920447,90 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Запоріжжя 30193 (36118) 2566958,01 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Львів 30192 (36117) 895640,27 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Рівне 3019 (36116) 924245,55 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Суми 30194 (36113, 361111) 1986405,40 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Харків 3013 (36113) 1 662 741,12 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Житомир 30195 (361110) 5 453 937,14 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Черкаси 30197 (36115, 361112) 3118980,05 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Полтава 301991 (361113) 4389482,46 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Дніпро 30191(36119) 1069056,15 грн, 
Регіональний відділ продажу м. Чернігів 301992 (36112) 661 786,10 грн. 
Всього на суму 47 707 995,56 грн.
З дослідження змісту акту перевірки від 13.01.2022 № 250/16-31-07-01-10/40872798, вбачається, що відповідачем в ході проведення перевірки встановлено, досліджені дані бухгалтерського обліку ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо», а саме: дані головної книги, касових книг (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касових ордерів. За результатами аналізу вказаних документів відповідачем було виявлено, що в періоді з 03.01.2019 по 30.09.2019 ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» проводило реалізацію товару не власного виробництва за готівкові кошти (бухгалтерський рахунок 301 «Каса» з субрахунками) без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО) всього на загальну суму 47 707 995,56 грн. 
Позивачем вказані обставин не заперечуються, на їх підтвердження ТОВ «ТД «Креенчукм`ясо» посилається на інформацію, яка міститься у головній книзі позивача, касових книгах (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касових ордерах. Витяги з головної книги ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» з розшифровками по кожній окремій господарській операції за період з 01.01.2019 по 30.09.2019, по регіонах, надавалися ГУ ДПС у Полтавській області в ході проведення перевірки та надані до матеріалів адміністративної справи.
Відповідач вказав, що згідно даних головної книги, касових книг, приходно-касових ордерів виявлено, що в періоді з 30.01.2019 по 30.09.2019 підприємство проводило реалізацію товару не власного виробництва за готівкові кошти без застосування реєстратора розрахункових операцій всього на загальну суму 47707995,56 грн., чим порушено положення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". На підставі пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 100% вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» вказує, що у період виникнення спірних правовідносин з 01.01.2019 по 30.09.2019 діяла редакція Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка передбачала застосування фінансової санкції відповідно до пункту 1 статті 17 цього Закону у розмірі 1 грн, відповідно застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 100% вартості проданих з порушенням товарів, є протиправним.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на її основі і повинні їй відповідати (ст. 8). Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення статті 58 Конституції України надав Конституційний Суд України в рішенні від 13.05.1997 №І-зп/9.7, в якому зазначено про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів в часі, яка означає поширення їх дії тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення принципу незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів в часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище, права та інтереси не будуть погіршені через прийняття більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту в часі. Виняток з цього правила допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), в якому зазначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. 
Відповідно до цього ж рішення Конституційного Суду України дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.
Отже, принцип незворотності дії закону в часі означає, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Крім того, заборона зворотної дії в часі закону є однією з важливих складових принципу правової визначеності та гарантією дотримання принципу верховенства права в державі.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.07.2002 №13-рп/2002 підтвердив раніше викладені у попередніх рішеннях положення, зокрема, статті 58 Конституції України про незворотність дії у часі законів та інших нормативно- правових актів, яка полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп), і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення Конституційного Суду України від 5.04.2001 №3-рп).
Реалізація принципу правової визначеності має полягати в дотриманні зрозумілості, несуперечливості правових приписів, виражених у нормативно- правових актах. Принцип правової визначеності слід пов`язувати також не тільки з вимогами зрозумілості, чіткості норми права, а й з тим, що норми права мають бути спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин. 
Щодо дотримання принципу правової визначеності існує відповідна практика Конституційного Суду України, яка узгоджується наведеними вище рішеннями. 
Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 №17-рн/20Ю одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Відповідно до підпункту 5.4 пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.
Зазначені положення Конституції України та рішень Конституційного Суду України дають підстави сформулювати загальне правило про те, що закон зворотної сили не має. Це правило спрямовано на закріплення визначеності та стабільності суспільних відносин. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
ГУ ДПС у Полтавській області при здійсненні розрахунку фінансової санкції Головним управлінням ДПС у Полтавській області застосовано норму ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в редакції від 01.08.2020, де передбачено штраф у вигляді 100% від вартості проданих з порушенням товарів. Тому, згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки, що знаходиться в матеріалах справи, до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 47707995,56 грн (47707995,56 грн х 100 %) /а.с. 64, т.1/.
При цьому, суд враховує, що застосуванню підлягає той матеріальний закон, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.
ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» до ГУ ДПС у Полтавській області в ході проведення перевірки надані в повному обсязі всі документи на підтвердження господарських операцій а саме: головна книга, касові книги (з додатками по складам підприємства, розташованим в різних регіонах України), приходно-касові ордери. Від відповідача зауважень щодо неповноти документів, наданих на перевірку не надходило. Крім того, порушень «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 та «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 - не встановлено.
Сторонами не заперечуються ті обставини, що всі отримані кошти повністю відображені ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» як дохід від реалізації товарів, вони включені Позивачем до декларації по прибутку, в декларації по ПДВ, з них сплачені податки в повному обсязі, що було в повній мірі перевірено Відповідачем в ході проведення перевірки і ним не заперечувалось.
З преамбули Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» вбачається, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Розділ V цього Закону регулює питання відповідальності за порушення його вимог та конкретно вказує на розміри штрафних санкцій (на час виникнення спірних правовідносин), застосування яких віднесено до компетенції податкових органів, але їх розміри аж ніяк не визначаються ПК України, а визначаються саме вищевказаним Законом.
Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що передбачала застосування фінансової санкції, відповідно до пункту 1 статті 17 даного Закону, у розмірі 1 гривня (за порушення вчинене вперше), тому застосування до Позивача штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення за даний період, у розмірі 100 %, є протиправним.
В даному випадку підлягає застосуванню норма, яка була чинна на час здійснення господарських операцій, а саме мала бути штрафна санкція в розмірі 1 гривня, як за правопорушення, яке вчинене вперше, а твердження Відповідача, що: незважаючи яке законодавство діяло на час вчинення Позивачем господарських дій, застосуванню підлягає норма, яка вже чинна на час прийняття відповідачем рішення за наслідками перевірки діяльності Позивача за минулий період - є неправомірним та суперечить Конституції України, яка є нормою прямої дії та законодавству України. Платник податків здійснює свою господарську діяльність відповідно до умов діючого саме на час конкретних господарських правовідносин законодавства та не повинен передбачати про можливі зміни законодавства у майбутньому.
Отже, оскільки на момент факту не проведення розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, не роздрукування відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової операції на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за період з 01.01.2019 до 30.09.2019 діяла редакція ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що передбачала застосування фінансової санкції, відповідно до п. 1. ст. 17 даного Закону, у розмірі 1 гривня (за порушення вчинене вперше), тому застосування до позивача штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за даний період, у розмірі 100 %, є протиправним.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не обґрунтовано правомірність застосування норм матеріального закону в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а не на момент дії правовідносин, оскільки платник податків здійснює свою господарську діяльність відповідно до умов діючого саме на час конкретних господарських правовідносин законодавства та не повинен передбачати про можливі зміни законодавства у майбутньому. Крім того, як встановлено в акті перевірки та не заперечується сторонами, з моменту внесення відповідних змін до законодавства, позивачем не здійснювалися відповідні господарські операції.
Також суд звертає увагу, що спірним в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні було не саме визначенні суми (розміру) донарахувань, здійснена відповідачем за наслідками перевірки, а норма закону, яку слід було застосувати до вказаних правовідносин. Зокрема, позивач стверджував, що підлягає застосуванню норма, яка була чина на час здійснення ним господарських операцій, а відповідач стверджував та обґрунтовував правомірність свого рішення лише з тих мотивів, що незважаючи яке законодавство діяльно на час вчинення позивачем господарських дій, застосуванню підлягає норма, яка вже чинна на час прийняття відповідачем рішення за наслідками перевірки діяльності позивача за минулий період, тобто за період коли розмір штрафних санкцій у зазначеному розмірі не був передбачений діючим на той час законодаством.
В той же час, за наслідками розгляду справи відповідачем не підтверджено правомірність застосування до позивача санкцій на підставі норми законодавства, яка була чинною на час прийняття оскаржуваного рішення, однак якої не існувало під час здійснення позивачем відповідних господарських операцій. 
При цьому, необхідно звернути увагу, що суд не наділений повноваженнями замість податкового органу здійснювати розрахунки податкових зобов`язань зі сплати податків суб`єктами господарювання та в ході судового розгляду фактично проводити перевірку. Такі функції належать виключно відповідачу як суб`єкту владних повноважень та фіскальному органу.
Крім того, нормами Податкового кодексу України встановлено, що виключно податкові органи наділені повноваженнями визначення розміру грошових зобов`язань та штрафних санкцій, що підлягають накладенню на платників податків.
Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд звертає увагу на те, що повноваження щодо визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є дискреційним повноваженням таких контролюючих органів.
Адміністративний суд у справах щодо оскарження дій/рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у КАС України критеріям, не може підміняти контролюючий орган та перебирати на себе повноваження щодо визначення грошового зобов`язання та застосування штрафу в іншому розмірі, а також визначати розмір пені.
Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі №804/3230/17 та від 06.11.2018 у справі №813/3274/17.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ТД «Кременчукм`ясо» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2022 №00009160701 підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Кременчукм`ясо" (ідентифікаційний код 40872798, вул. Соборна, 13/39, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 04 лютого 2022 року №00009160701.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повне рішення складено 09 березня 2026 року.

Головуючий суддя	 	Н.Ю. Алєксєєва