КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року м. Київ справа №320/56691/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
про	визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.,	

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви від 27.10.2024р. про взяття на облік ОСОБА_1 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 27.10.2024р., про взяття на військовий облік ОСОБА_1 по суті та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про взяття на військовий облік або мотивовану відмову від взяття на військовий облік.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виявилася у неприйнятті будь-якого рішення у зв`язку із зверненням позивача із заявою про взяття його на військовий облік. Втім відповіді на вказану заяву ані позивачем, ані представником позивача не отримано, що зумовило звернення до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2024р. відкрито провадження у справі №320/56691/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою суд витребував від відповідача: заяву від 27.10.2024р. разом з усіма документами, подані позивачем; всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті спірного рішення, вчинення бездіяльності/дій.
Одночасно із позовною заявою представником позивача на адресу суду направлено заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі його відділам і комісіям, вчиняти дії щодо переміщення/призову/мобілізаційних заходів ОСОБА_1 , до навчального центру та/або військової частини, з метою проходження ним військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. відкрито провадження у справі №320/56691/24, суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовив.
Відповідач правом подання відзиву до суду на позовну заяву не скористався, витребувані документи до суду не надав.
З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВС Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , відповідно до паспорта № НОМЕР_1 є громадянином України.
Згідно з довідкою від 08.04.2022р. №3001-5000848501 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи.
27.06.2024р., позивач звернувся в ЦНАП за адміністративною послугою «Оновити дані військовозобов`язаного», однак дані оновлено не було, оскільки ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку.
27.10.2024р., представник позивача звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, якою просила зареєструвати та розглянути заяву про взяття на військовий облік ОСОБА_1 . До вказаної заяви додані: копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер адвоката, копія договору про надання правової допомоги, копія ІПН та паспорта заявника; копія довідки ВПО; копія консультативного висновку спеціаліста від 23.08.2024р., копія виписки з історії хвороби, заява про взяття на військовий облік.
Не отримавши будь-якої відповіді на заяву про взяття на військовий облік, позивач через свого представника, звернувся до суду із вказаним позовом.
Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Частиною десятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з частиною другою статті 14 Закону № 2232-ХІІ, взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Частиною одинадцятою статті 38 Закону № 2232-ХІІ, передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 №1487 (далі - Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Підпунктом 7 пункту 1 додатка 2 до Порядку № 1487 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 563, чинної на момент звернення позивача із заявою від 27.10.2024р., встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Згідно з пунктом 81 Порядку № 1487 взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.
Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що взяття особи на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за її особистої присутності, крім випадків, передбачених у пунктах 15, 15-1 Порядку № 1487 та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2 до Порядку № 1487.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень пунктів 15, 15-1 Порядку № 1487 та підпункту 10-1 пункту 1 додатка 2 до нього, які передбачають виключення із загального порядку взяття особи на військовий облік за її особистої присутності, суд виходить з такого.
Пунктом 15 Порядку № 1487 встановлено, що за умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів:
взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
відомості про декларування/зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслані органом реєстрації через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органом СБУ, відповідним підрозділом розвідувального органу.
У разі звернення призовника, військовозобов`язаного або резервіста до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів за новим задекларованим місцем проживання в його військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки про взяття на військовий облік за новим місцем проживання.
У разі коли відомості про призовника, військовозобов`язаного або резервіста не включено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст може за власним бажанням подати відомості для включення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів під час формування декларації про місце проживання з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) за умови запровадження інформаційної взаємодії. Механізм та вимоги до технічного опису сервісу електронної інформаційної взаємодії між Порталом Дія та Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлюються Міноборони.
Таким чином, пунктом 15 Порядку № 1487 передбачена можливість оновлення даних військового обліку без особистої присутності заявника, зміст якої полягає в інформаційній взаємодії, що відбувається, зокрема, між органами реєстрації місця проживання та державними органами, які є держателями (розпорядниками, адміністраторами) баз даних відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Відповідно до пункту 3 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (далі - Порядок № 265), декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.
Пунктом 5 Порядку № 265 встановлено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.
Згідно з пунктом 81 Порядку № 265 після проведення декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання в автоматичному режимі відомча інформаційна система ДМС забезпечує надсилання відомостей про декларування місця проживання особи до реєстру територіальної громади за новим задекларованим місцем проживання особи та відомостей про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання до реєстру територіальної громади за попереднім задекларованим/зареєстрованим місцем проживання особи.
Відповідно до пункту 6 Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, орган реєстрації, що веде реєстр територіальної громади із використанням власної інформаційно-комунікаційної системи, забезпечує передачу відомостей із реєстру територіальної громади до відомчої інформаційної системи ДМС із подальшою передачею до Єдиного державного демографічного реєстру кожні дві години протягом робочого дня, але не рідше одного разу на добу.
Підпунктом 10-1 пункту 10 Додатку 2 до Порядку 1487 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» встановлено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів);
мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон;
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024р. №563 «Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» стати на військовий облік одним з таких способів:
прибуття особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
шляхом подання заяви про взяття на військовий облік у довільній формі разом із відомостями, визначеними додатком 4 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та копії першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, яким такого громадянина України знято з військового обліку, через закордонну дипломатичну установу України.
Під час судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які підпадають під регулювання підпункту 10-1 пункту 1 додатка 2 до Порядку № 1487, як то: звернення протягом семи днів з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, своїх персональних даних; зняття з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що порядком організації та ведення військового обліку для взяття особи на військовий облік передбачена необхідність особистої присутності заявника у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено наявності обставин, з якими Порядок № 1487 пов`язує виключення із зазначеного правила, суд дійшов висновку, що подання позивачем заяви про взяття його на військовий облік засобами поштового зв`язку не відповідає встановленому законодавством порядку звернення із заявою про взяття на військовий облік.
Зважаючи на те, що виникнення у відповідача обов`язку із прийняття рішення про взяття особи на військовий облік або ж про відмову у прийнятті такого рішення перебуває у прямій залежності від належної реалізації заявником вимог Порядку № 1487 в частині особистого прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, враховуючи те, що у спірних правовідносинах позивачем не доведено дотримання ним встановленого законом порядку звернення до відповідача із заявою про взяття на військовий облік, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про взяття на військовий облік або мотивовану відмову від взяття на військовий облік за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.10.2024р.
Водночас суд зауважує, що недотримання позивачем встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 порядку звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про взяття на військовий облік в частині особистого прибуття до центру не є підставою для нерозгляду відповідачем поданої заяви у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».
Так, відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши заяву громадянина з питання, вирішення якого відноситься до його компетенції, мав розглянути таку заяву та надати відповідь за результатами її розгляду.
Зважаючи на те, що відповідачем під час судового розгляду справи не надано будь-яких доказів розгляду звернення позивача від 27.10.2024р. та надання йому відповіді за результатами такого розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 від 27.10.2024р. та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2024р. та за наслідкам розгляду цієї заяви надати позивачу відповідь.
Водночас, щодо інших доводів сторін, суд зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною третьою статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції від 07.12.2024р., №KZ5E-29M3-1R4E.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, становить 1000,00 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 шодо не розгляду заяви від 27.10.2024р. про взяття на облік ОСОБА_1 .
3.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 27.10.2024р., про взяття на військовий облік ОСОБА_1 по суті та за наслідками її розгляду надати відповідь.
4. У задоволенні решти позовних вимог — відмовити.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у сумі 1 000,00 (одна тисяча гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.