П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/2097/25	

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,
повний текст судового рішення
складено 28.07.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Миколаївській області (далі ДПС) та просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) ДПС від 23.01.2025 року за №771 про відповідність ФОП критеріям ризиковості платника податку;
-зобов`язати комісію з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС виключити ФОП з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що його безпідставно включено до переліку підприємств, які відповідають критеріям ризиковості платника податків, оскільки він не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків. Рішення податкового органу прийнято виключно на підставі даних інформаційних баз контролюючого органу, будь-які інші матеріали контролюючим органом не використовувались. При цьому, рішення відповідача не містить належної мотивації підстав віднесення позивача до ризикових платників податків. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС від 23.01.2025 року за №771 про відповідність ФОП критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язано комісію з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС виключити ФОП з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС на користь ФОП сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДПС подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП перебуває на обліку в ДПС та є платником податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером 2179402490.
Фактичні види діяльності, що здійснюються ФОП згідно кодів КВЕД: 52.10 - складське господарство (основний); 49.41- вантажний автомобільний транспорт; 52.24 -транспортне оброблення вантажів; 10.41 - виробництво олії та тваринних жирів; 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 - оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Діяльність ФОП ОСОБА_1 забезпечено матеріально-технічними та трудовими ресурсами. 
ФОП має в штаті працівників відповідної кваліфікації та функціональної спрямованості. 
Згідно штатного розпису, затвердженого 01.01.2024 р., платником податків було введено 17 найменувань посад із кількістю працівників в 47 одиниць. В виробничому процесі задіяні такі посади як бухгалтер, менеджер, обліковець, технік-лаборант, інженер, головний електрик, начальник цеху екстракції, адміністратор, водії, електрик, підсобні робочі, слюсарі-ремонтники, трактористи, вагар, диспетчер, охоронник. 
Надалі, за штатним розписом, затвердженим 01.04.2024 р., у позивача рахувалось 17 посад із кількістю 47 одиниць, з аналогічними посадами.
25.09.2024 р. ФОП через електронний кабінет платника податків отримав “Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку” від 25.09.2024 р. за №3109 (далі - рішення №3109), яке було прийнято комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС (далі комісія регіонального рівня). 
Згідно змісту рішення №3109 від 25.09.2024 р. комісією регіонального рівня було прийнято рішення про відповідність ФОП критеріям ризиковості платника податку. Рішення прийнято із посиланням на п.6 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого Постановою КМУ від 11.12.2019 р. №1165 та мотивуючи виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності. 
Підставою для прийняття рішення №3109 від 25.09.2024 р. комісією регіонального рівня було зазначено “п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку”. Рішення №3109 від 25.09.2024 р. містило наступні зазначення кодів та інформації: 
01- постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 12- постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 13 -придбання товарів (послуг) у платника податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
ФОП було надано пояснення №127 від 25.11.2024 р., де останнім надано характеристику платника податків, інформацію щодо його діяльності за основним напрямком згідно коду КВЕД 10.41, а також надано інформацію щодо основних засобів, орендованого майна та обладнання, трудових ресурсів.
05.12.2024 р. позивач через електронний кабінет платника податків отримав “Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку” від 05.12.2024 р. за №3733 (далі рішення №3733), прийняте комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС. 
Згідно змісту рішення №3733 від 05.12.2024 р. комісією регіонального рівня знову ж таки із посиланням на п.6 Порядку №1165 та з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 27.11.2024 р. №1, було прийнято рішення про відповідність ФОП критеріям ризиковості платника податку. 
Аналогічно попередньому рішенню, підставою для прийняття рішення №3733 від 05.12.2024 р. комісією регіонального рівня було зазначено “п.8 Критеріїв ризиковості платника податку”. 
Так, рішення №3733 від 05.12.2024 р. містить аналогічні попередньому рішенню відомості про коди “ 01”, “ 12”, “ 13” та аналогічну, як вже зазначалось вище рішенню №3109 інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку у зв`язку із здійсненням господарських операцій з платниками податків, включених до ризикових 07.08.2024 р. та 03.07.2024 р., щодо купівлі-продажу товарів за кодом УКТ ЗЕД “ 2306300000”, продажу послуг за кодами ДКПП “ 52.10”, “ 49.41”, “ 52.24”, “ 10.41.9”, “ 68.20”. 
Додатково рішення №3733 від 05.12.2024 р. містить позначку “Х” в графі “Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку ”. 
Також в графі “Документи” рішення №3733 комісією регіонального рівня було додатково зазначено, що “в наданому платником повідомленні про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості відсутня інформація, яка спростовує здійснення платником ризикових операцій”. 
ФОП на спростування відомостей, викладених в рішенні №3733 від 05.12.2024 р., а також на підтвердження невідповідності платника податку критеріям ризиковості, до комісії регіонального рівня надав “Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку” №1 від 16.01.2025 р., що підтверджується квитанцією №2 за реєстраційним №9003126241. 
До повідомлення №1 від 16.01.2025 р. платником податків були долучені детальні письмові пояснення №137 від 14.01.2025 р. та їх документальне підтвердження. 
В письмовому поясненні №137 від 14.01.2025 р. ФОП описав суть та напрямки діяльності, надав інформацію про трудові ресурси, про матеріально-технічну базу, детально описав фактичні обставини проведених господарських операцій з контрагентами ПВТБП “ГЕРМЕС” та ТОВ “ДаС ЕНЕРДЖІ”. 
23.01.2025 р. ФОП через електронний кабінет платника податків було отримано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку” від 23.01.2025 р. за №771, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ДПС, відповідно до змісту якого комісія знову прийняла рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, посилаючись на приписи п.6 Порядку №1165, вказавши про врахування отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 16.01.2025 р. №1. Підставою для прийняття рішення №771 від 23.01.2025 р. комісією регіонального рівня було зазначено “п.8 Критеріїв ризиковості платника податку”.
Рішення №771 від 23.01.2025 р. містить наступні зазначення кодів та інформації: “- 01- постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;- 12- постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;-. 13 -придбання товарів (послуг) у платника податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку”.
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Вживання податковим органом загального посилання на ненадання первинних документів без конкретизації, не може вважатись обґрунтованим.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
За відсутності чіткої вимоги щодо документів, які контролюючий орган вважав необхідними для реєстрації ПН, у квитанції про зупинення реєстрації ПН на позивача не може бути перекладена відповідальність у вигляді відмови в реєстрації ПН.
Вирішення питання щодо правомірності рішення про відмову у реєстрації ПН/РК безпосередньо пов`язане з питанням щодо правомірності зупинення реєстрації ПН/РК, як передумови прийняття зазначеного рішення.
Відсутність у квитанції про зупинення реєстрації ПН інформації, які саме документи слід надати до контролюючого органу для реєстрації ПН, фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.
Позивач же надає контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації ПН не зазначено які саме конкретно документи необхідно подати.
Разом з тим, суд зазначив, що Комісія з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ГУДПС, приймаючи рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, з огляду на те, що позивачем надано копії документів, складених із порушенням законодавства, не зазначила в чому ж полягають зазначені порушенням законодавства.
При цьому, суд зауважив, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації ПН, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації ПН з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Натомість ФОП, на спростування обставин, зазначених у квитанції про зупинення реєстрації ПН, надало до контролюючого органу пояснення та відповідні первинні документи.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу (п.200-1.2 ст.200-1 ПК України).
Згідно із абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти ПН, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. ПН/РК, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок №1165.
Пунктами 5-7 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у додатку 1 до Порядку №1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для ПН/РК (пункт 8 додатку 1).
Відповідно до абзацу 2 пункту 25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з пунктами 44-46 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Додатком №4 до Порядку №1165 затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, у якому зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником ПН/РК, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, ПН/РК.
Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг ПН/РК, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання платником для реєстрації ПН/РК та моніторингу платника податку і ПН/РК, що направлена для реєстрації.
При вирішенні спорів цієї категорії суд, з огляду на правове регулювання, характер цих відносин, має досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.
Матеріалами справи встановлено, що спірне рішення від 23.01.2025 року №771 про відповідність ФОП як платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника прийнято з підстав відповідності п.8 Критеріям ризиковості платника податку.
Так, пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з додатком 4 Порядку №1165, в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація стала відома податковому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН/РК.
Цим додатком затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності; з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від ..р.; прийнято рішення про: про відповідність платника податку критеріям ризикованості платника податку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач вказує, що за результатами розгляду Комісією оперативних повідомлень, які були отримані в межах оперативного обміну інформацією, визначеного листом ДПС від 27.01.2021 №2516/7/99-00-18-01-03-07, та за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності платника ФОП
Комісією встановлено, що по платнику не прослідковується походження сировини, а саме соняшника, який платник використовує для виробництва олії, шроту, лушпиння, або походження саме реалізованої готової продукції.
Проте суд апеляційної інстанції зауважує, що наведена податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не свідчать про вчинення підприємством податкових порушень та не підтверджують ризиковість платника податків. 
Крім того, такі посилання відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо наведеного. 
Проте, з урахуванням положень наведених норм, як вірно зазначено судом першої інстанції, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Також, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
В оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Натомість позивачем було надано детальну та повну податкову інформацію щодо суті його діяльності за основним напрямком згідно коду КВЕД 10.41, та інформацію щодо основних засобів, орендованого майна та обладнання, трудових ресурсів. 
Крім того, позивачем в згаданому письмовому поясненні описано фактичні обставини проведених господарських операцій з ПВТБП “ГЕРМЕС” та ТОВ “ДаС ЕНЕРДЖІ”, що також підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржуване рішення від 23.01.2025 року за №771 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку не містить належних обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, та суду не надано належних доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій, що зумовило включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Тобто, вказане рішення не містить належних та достатніх мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність податкової інформації, яка є достатньою підставою для прийняття відносно позивача рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. 
Натомість, усі висновки та доводи апелянта засновуються на припущеннях, які відповідно до ст.242 КАС України не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки таке рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Оскаржене в цій справі рішення ДПС не містить належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а також не містить доказів наявності податкової інформація, що свідчить про ознаки здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 23.01.2025 року №771 та необхідності його скасування.
Аналізуючи доводи апелянта про те, що віднесення платників податків до ризикових є формою здійснення контролю податковими органами, а також з приводу того, що судом здійснено втручання в його дискреційні повноваження, колегія суддів зазначає наступне.
Насамперед, Порядок №1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Водночас, відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідач спіним рішенням від 23.01.2025 року №771 неправомірно включив позивача до переліку ризикових платників податку, суд вважає, що у даному випадку у ДПС відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, а задоволення позову у цій частині направлено виключно на ефективний захист порушених прав та повернення позивача у те становище, у якому він перебував до прийняття відповідачем спірного рішення.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що застосований судом першої інстанції спосіб захисту та відновлення порушених прав позивача відповідає вимогам чинного законодавства та є ефективним.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький