Справа № 953/4247/24 
№ провадження 2/646/403/2026 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
при секретарі - Колєснік П.В.
за участю представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника 3-ї особи АТ«Державний ощадний банк України» 
- Левченка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник: ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-ті особи: Акціонерне товариство комерційний банк « Приват Банк», Акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про визнання права власності на частку в праві спільної власності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції, пояснення та заперечення позивача та третях осіб.

Позивач ОСОБА_2 інтереси якої представляє адвокат Данько Л.В. звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточниладо відповідача  ОСОБА_3 , 3-ті особи: Акціонерне товариство комерційний банк « Приват Банк», Акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про визнання права власності на частку в праві спільної власності, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19.10.2021 року було розірвано. За час спільного проживання у них народилося троє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на теперішній час проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.
За час перебування у шлюбі, за спільні кошти сторонами по справі було придбано наступне нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: квартиру загальною площею 80,9 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
30 жовтня 2020 р. між відповідачем та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк» укладено Договір про споживчий кредит (під іпотеку 3-х кімнатної квартири, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), серія та номер: 57/0100. Строк виконання основного зобов`язання: 29.10.2030, розмір основого зобов`язання: 486500,00 грн. На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гапон Інни Миколаївни про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 54866412 від 30.10.2020 р., винесеного на підставі Іпотечного договору №57/0100/1, серія та номер: 2490, виданий 30.10.2020 інформацію внесено до Державного реєстру Іпотек.
Також за час перебування у шлюбі, за спільні кошти сторонами по справі було придбано: нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 154,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренка Тараса Андрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 60125412 від 01.09.2021 р., винесеного на підставі договору іпотеки № 2843313658-ДI-1/1, серія та номер: 2447, виданий 01.09.2021, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Тарас Андрійович на нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 внесено заборону. Обтяжувач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .
Право власності на зазначені об`єкти нерухомості було зареєстровано за відповідачем - ОСОБА_3 .
Позивач вказує, що після розлучення вона з відповідачем не може дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна пожружжя, яка не потребує доказування і встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує, поки не спростована, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.
09.09.2024 року від третьої особи по справі АТ « Державний ощадний банк України» до суду надійшли письмові пояснення по справі в яких зазначено, що АТ « Державний ощадний банк України» просить відмовти у задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачкою права власності на частку в праві спільної власності на 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки 30.10.2020 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 (далі Позичальник, Іпотекодавець) було укладено договір про споживчий кредит № 57/0100 (далі Кредитний договір), за яким Банк надав, а Позичальник отримав кредит у розмірі 486 500,00 грн зі сплатою 17,99 % річних, на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором, між банком та позичальником 30.10.2020 укладено Іпотечний договір № 57/0100/1, що посвідчений 30.10.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М. (далі - Іпотечний договір), за яким в іпотеку передано:
- трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_5 , має загальну площу 65,20 кв. м., житлову площу 44,70 кв. м. (далі - Предмет іпотеки).
Іпотечний договір укладено за письмовою згодою ОСОБА_2 (як дружини) справжність підпису на заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М., зареєстровано в реєстрі за № 2488 від 30.10.2020.
Право власності Позичальника на Предмет іпотеки підтверджується:
- договором купівлі-продажу житлової квартири від 26.10.2020, посвідченого 26.10.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук?яновою О.Б. зарсєстрованим в реєстрі за № 2189; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2020, номер запису про право власності: 7710285, розмір частки 1/1.
Обтяження Предмету іпотеки на користь Банку, зареєстровано належним чином, що підтверджується, витягом № 230385135 від 30.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень з записом № 38930297; витягом № 230385135 від 30.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки з записом № 38929342; витягом № 230375944 від 30.10.2020 з Державно о реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію обтяжень з записом № 38929342.
Станом на 03.09.2024 погашення кредиту здійснюється відповідно до умов Кредитного договору та Додаткового договору №1 від 29.08.2024 до Кредитного договору. Кредит достроково не повернутий, прострочена заборговність відсутня.
Законодавче обгрунтування порушення прав іпотекодержателя при розділі майна подружжя.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.09.2016 у справі № 334/5907/14, від 27.04.2016 № 537/6639/13 (провадження № 6-486цс16) зазначено про солідарний характер відповідальності подружжя за зобов?язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім?ї, якщо інше не передбачене такими правочинами.
Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов?язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передачено законом. Переведення частини боргу з одного подружжя на іншого не може відбуватися автоматично і без згоди кредитора на підставі тільки договору чи рішення суду про поділ майна. Вважають, що при подолі спільного майна подружжя, суд повинен керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов?язаннями солідарно усім своїм майном.
Якщо один із колишнюго подружжя в повному обсязі виконав зобов?язання, то він у порядку ч.1 ст. 544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого подружжя у відповідній частині.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов?язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов?язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
У випадку задоволення позовних вимог, вважають, що відбудеться порушення прав Банку, як іпотекодержателя, оскільки відбудеться відчуження частини предмету іпотеки і заміна боржника без згоди Банку, що суперечить ст. 9 Закону України «Про іпотеку» та порушуються приписи ст. 5 Закону України «Про іпотеку».
16.09.2024 року представником позивача до суду надані заперечення на письмові пояснення третьої особи по справі АТ « Державний ощадний банк України» в яких вказано, що з доводами, викладеними в письмових поясненнях, позивач не згоден, вважає їх такими, що не грунтуються на нормах діючого законодавства.
В позовній заяві позивачем не заявлені вимоги про поділ боргового зобов`язання. Позивачем не заявлені вимоги про переведення частини боргу з одного подружжя на іншого. Відповідно до норм Цивільного кодексу України - відчужувати нерухоме майно у власність можна на підставі наступних договорів: купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, пожертви, ренти, спадщини.
3-я особа невірно зазначає про відчуження предмету іпотеки у випадку задоволення позовних вимог, оскільки фактично відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність, так як в момент його передачі в іпотеку воно вже належало подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону. Тобто, колишнє подружжя залишаються співвласниками майна, що є частковою спільною власністю, право власності до іншої особи не перейшло, а змінено вид спільної власності.
Посилання на постанову від 14.09.2016 р. у справі № 334/5907/14 та № 537/6639/13 є некоректним, оскільки в зазначених справах інший предмет та підстави позову – поділ майна та боргових зобов`язань, іпотечні договори в цих справах не укладались, тому ці справи неможна вважати аналогічними та застосовувати висновки до справи № 953/4247/24. 
При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність.
11.12.2024 року на адресу суду від третьої особи АТ КБ « Приват Банк» надійшли письмові пояснення по справі з яких убачається, що проти задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_2 права на 1/2 частку в праві спільної власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:222-4 у житловому будинку літ. "А-10" ( аптека) загальною лощею 41.9 кв.м. по АДРЕСА_4 заперечують.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов?язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною п?ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов?язання і є дійсною до припинення основного зобов?язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов?язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Згідно ст. 520 ЦКУ, боржник у зобов?язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Отже, ухвалення рішення щодо зміни власника іпотечного майна, у будь-якому випадку може призвести до порушення прав та обов?язків іпотекодержателя, оскільки впливає на можливість реалізації його прав у випадку порушення іпотекодавцем забезпечувального зобов?язання.
Щодо порушення прав іпотекодержателя у подібних правовідносинах зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-2513св16, постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 522/3901/16-, від 11.09.2019 справі 2-1905/1/2010, від 18.03.2020 у справі № 667/3883/15-, від 02.12.2020 у справі № 330/1424/16-ц.
16.12.2024 року представником позивача до суду надані заперечення на письмові пояснення третьої особи по справі АТ КБ « Приват Банк» в яких вказано, що з доводами, викладеними в письмових поясненнях, позивач не згоден, вважає їх такими, що не грунтуються на нормах діючого законодавства.
Твердження третьої особи безпідставні, оскільки в позовній заяві позивачем не заявлені вимоги про заміну боржника у зобов`язанні іншою особою (переведення боргу).
В разі задоволення позовних вимог, фактично відбудеться зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність, так як в момент його передачі в іпотеку воно вже належало подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону. Тобто, колишнє подружжя залишаються співвласниками майна, що є частковою спільною власністю, право власності до іншої особи не переходить, а відбувається зміна виду спільної власності.
Посилання на постанову від 10.07.2019 р. у справі № 522/3901/16-ц є некоректним, оскільки в зазначеній справі інший предмет та підстави позову, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна, тому цю справу не можна вважати аналогічною та застосовувати висновки до справи № 953/4247/24.
Постановою Верховного Суду від 10.07.2019 р. у справі № 522/3901/16-ц, суд направив
справу на новий розгляд, оскільки ухвалення рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, а суд першої інстанції не залучив іпотекодержателя, банк, до участі у справі.
Апеляційний суд на наведені порушення норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і також дійшов помилкового висновку, що ухваленим судовим рішенням права Банку не порушені.
В постанові Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 667/3883/15-ц, на яку посилається представник АТ КБ «Приватбанк» зазначено: Щодо порушення прав іпотекодержателя у подібних правовідносинах зазначено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2513св16, постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 61-20786св18 та від 11 вересня 2019 року у справі № 61-15857св18.
При розгляді справи подружжя, всупереч частини третьої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (далі - ЦПК України 2004 року), не повідомили про необхідність залучення до участі у справі іпотекодержателя - АТ «Кристалбанк».
Тобто, Суд також направив зазначену справу на новий розгляд, оскільки не було залучено до участі іпотекодержателя.
В даній справі також інший предмет спору: визнання права спільної сумісної власності подружжя на нежитлові приміщення.
Предметом позову у справі № 330/1424/16-ц, на яку посилається представник АТ КБ «Приватбанк» є поділ майна подружжя. При розгляді даної справи її учасники не повідомили про необхідність залучення до участі у справі іпотекодержателя спірного майна - ПАТ «Банк Національний кредит». Таким чином, по всіх зазначених справах рішення судів першої та другої інстанції були скасовані з підстав не залучення до участі у справі банків як іпотекодержателів.
В справі № 953/4247/24, що розглядається, позивачем залучено до участі в якості 3-х осіб: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ».
Позивачка звернулась з даним позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.
Вимоги про про визнання права на частку в праві спільної власності заявлені без вимог щодо поділу майна в натурі, тобто, вимоги про визнання права на частку в праві спільної власності на об`єкти нерухомості, а не позов про його поділ в натурі (визнання права на частину будинку з визначенням, які саме об`єкти в натурі відповідають його частці в праві спільної часткової власності, тому позивач відповідно до вищезаначеного, враховуючи висновки Верховного Суду заявляє вимоги про визнання за позивачкою права на 1/2 частку в праві спільної власності на об`єкти нерухомості.
При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

2. Рух по справі.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 року справу було передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08.07.2024 року позов було залишено без руху.
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12.07.2024 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12.12.2024 року було витребувано додаткові докази по справі та підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12.02.2025 року було витребувано додаткові докази по справі.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 14.08.2025 року було витребувано додаткові докази по справі.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 24.04.2026 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.

3. Участь у справі сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні позову. У зв`язку з неявкою відповідача просила ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Направлені на адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Відзив відповідачем не подано.
Представника 3-ї особи АТ«Державний ощадний банк України» Левченко А.В. у судовому засіданні надав пояснення аналогічні письмовим поясненням, просить суд відмовити у задоволенні позову в частині визнання за позивачкою права власності на частку в праві спільної власності на 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник 3-ї особи АТ КБ « Приват Банк» у судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові пояснення в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_2 права на 1/2 частку в праві спільної власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:222-4 у житловому будинку літ. "А-10" ( аптека) загальною лощею 41.9 кв.м. по АДРЕСА_4 . Справу просять розглянути у їх відсутність.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, представника 3-ї особи АТ«Державний ощадний банк України», з`ясувавши думку представника 3-ї особи АТ КБ « Приват Банк», дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.
Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19.10.2021 року у справі № 643/16365/21 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.
За час спільного проживання у сторін по справі народилося троє дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції від 13.10.2004 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції від 20.01.2009 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 07.06.2012 року.
З довідки про зареєстрованих у житловому пиміщенні осіб від 26.12.2023 року вбачається, що станом на 26.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 .
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме айно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктіа нерухомого майна щодо суб`єкта № 360070058 від 26.12.2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 на праві власності належать нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 80,9 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 3-х кімнатна квартира, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
30 жовтня 2020 р. між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк» укладено Договір про споживчий кредит (під іпотеку 3-х кімнатної квартири, загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею – 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), серія та номер: 57/0100. Строк виконання основного зобов`язання: 29.10.2030, розмір основого зобов`язання: 486500,00 грн. На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гапон Інни Миколаївни про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 54866412 від 30.10.2020 р., винесеного на підставі Іпотечного договору №57/0100/1, серія та номер: 2490, виданий 30.10.2020 інформацію внесено до Державного реєстру Іпотек.
Також з вказаної довідки убачається, що ОСОБА_3 належить нежитлова будівля літ. «А-1», загальною площею 154,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренка Тараса Андрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 60125412 від 01.09.2021 р., винесеного на підставі договору іпотеки № 2843313658-ДI-1/1, серія та номер: 2447, виданий 01.09.2021, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Тарас Андрійович на нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 внесено заборону. Обтяжувач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 14360570, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 ( а. с. 16-26 т. 1).
30.10.2020 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 (далі Позичальник, Іпотекодавець) було укладено договір про споживчий кредит № 57/0100 (далі Кредитний договір), за яким Банк надав, а Позичальник отримав кредит у розмірі 486 500,00 грн зі сплатою 17,99 % річних, на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором, між банком та позичальником 30.10.2020 укладено Іпотечний договір № 57/0100/1, що посвідчений 30.10.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М. (далі - Іпотечний договір), за яким в іпотеку передано:
- трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_5 , має загальну площу 65,20 кв. м., житлову площу 44,70 кв. м. (далі - Предмет іпотеки).
Іпотечний договір укладено за письмовою згодою ОСОБА_2 (як дружини) справжність підпису на заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М., зареєстровано в реєстрі за № 2488 від 30.10.2020.
Обтяження Предмету іпотеки на користь Банку, зареєстровано належним чином, що підтверджується, витягом № 230385135 від 30.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень з записом № 38930297; витягом № 230385135 від 30.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки з записом № 38929342; витягом № 230375944 від 30.10.2020 з Державно о реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію обтяжень з записом № 38929342.
29.08.2024 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1 до Договору пр споживчий кредит ( на придбання нерухомості) від 30 жовтня 2020 року № 57/0100 яким сторони внесли зміни в п.п. 3.3.3 кредитного договору ( а. с. 151-167 т. 1, а.с. 23 т. 2, а.с. 80-89 т.2).
Платіжними інструкціями виданими АТ КБ « Приват Банк» № 0.0.3848417062.1 та № 0.0.3848457232.1 від 27.08.2024 року підтверджується факт перерахування грошових коштів у сумі 6 547,63 грн призначення платежу для поповнення рахунку ОСОБА_3 за власні кошти ОСОБА_2 прострочене тіло та у сумі 17 994,82 грн призначення платежу для поповнення рахунку ОСОБА_3 за власні кошти ОСОБА_2 прострочені відсотки ( а. с. 195-196 т. 1).
Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26.02.2015 року у справі № 646/13472/14-ц підтверджується, що за ОСОБА_3 було визнано право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 154,1 кв.м., огорожу №6, хвіртку №3, розташовані по АДРЕСА_3 . Рішення набрало законної сили 16.03.2015 року ( а. с. 11-15 т. 2).
Інформацією з КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради за № 15828/0412/24 від 27.12.2024 року вбачається, що згідно з наявними архівними матеріалами інвентаризаційної справи реєстрація права приватної власності на нежитлові приміщення першого поверху № 222-1-:-222-4 в літ. «А-10» загальною площею 41,9 кв.м. по АДРЕСА_4 , станом на 31.12.2012 проведена Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 23.11.2006 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Коляда Т.Г., р. № 864. Реєстрацію права власності проведено 15.12.2006 під реєстраційним номером РПВН № 5972775 ( а. с. 27-28 т.2).
Договором іпотеки № 2843313658 – ДІ-1/1 від 01.09.2021 року підтверджується, що між ОСОБА_3 та АТ КБ « Приват Банк» було укладено даний договір в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 , що випливають з кредитного договору № 2843313658-КД-1 від 01.09.2021 року, вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія, ліміт договору 569235,38 грн, термін повернення кредиту 01.08.2024 року. В забезпечення виконання умов договору іпотекодавець надав в іпотеку належне йому майно, а саме: нежитлове приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Т.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2447 та накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, що зареєстровано в реєстрі за № 2448 ( а.с. 17-20, 37-41 т.2).
Заявою наданою приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Т.А., яка зареєстрована в реєстрі за № 2445 від 01.09.2021 року, ОСОБА_2 надала згоду її чоловіку ОСОБА_3 передати в іпотеку належні ним на праві спільної сумісної власності подружжя спільно нажиті ними в період зареєстрованого шлюбу нежитлові приміщення 1-го поверху № 222-1-:-222-4 в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 41,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та укласти відповідний договір. Справжність підпису ОСОБА_2 засвідчено нотаріусом ( а. с. 41 т. 2).
Договором купівлі-продажу квартири від 26.10.2004 року посвідченко приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лук`яновою О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 2189 підтверджується, що ОСОБА_3 придбав у власність квартиру АДРЕСА_7 .
Заявою наданою приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Лук`яновій О.Б., яка зареєстрована в реєстрі за № 2186 від 26.10.2004 року, ОСОБА_2 надала згоду її чоловіку ОСОБА_3 на купівлю квартири АДРЕСА_7 , яка купується ними в період зареєстрованого шлюбу на сумісні кошти, на умовах та за ціну за його розсудом. Справжність підпису ОСОБА_2 засвідчено нотаріусом ( а. с. 33-34 т. 2).
Договором купівлі-продажу квартири від 30.09.2021 року посвідченко приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Петриченко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 5356 підтверджується, що ОСОБА_3 придбав у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_8 .
Заявою наданою приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Петриченко О.О., яка зареєстрована в реєстрі за № 5355 від 30.09.2021 року, ОСОБА_2 надала згоду її чоловіку ОСОБА_3 на купівлю квартири АДРЕСА_8 , яка купується за спільні кошти, на умовах та за ціну за його розсудом. Справжність підпису Єрьоменко О.Т. засвідчено нотаріусом ( а. с. 112-113 т. 2).

5. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Отже, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені у статті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше.
За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (частини перша, друга статті 65 СК України).
Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
Аналогічні норми містить частина друга статті 372 ЦК України.
Системне тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що спірне майно набуте сторонами за час перебування у шлюбі відповідно до статті 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, а тому, врахувавши принцип рівності часток, суд приходить до висновку про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку в праві спільної власності на вказане майно.
Доводи третіх осіб АТ КБ « Приват Банк», АТ « Державний ощадний банк України» стосовно того, що відбудеться порушення прав Банку, як іпотекодержателя, оскільки відбудеться відчуження частини предмету іпотеки і заміна боржника без згоди Банку, що суперечить ст. 9 Закону України «Про іпотеку» та порушуються приписи ст. 5 Закону України «Про іпотеку» є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» містить перелік підстав припинення іпотеки, який не є вичерпним, але інші підстави, які не зазначені у цьому переліку, у будь-якому випадку мають бути передбачені цим Законом.
Серед підстав припинення іпотеки відсутній юридичний факт визнання права на частку в праві спільної власності на майно, що перебуває у спільній сумісній власності.
Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Наслідки переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи, зазначені у статті 23 Закону України «Про іпотеку», виникають лише у разі зміни суб`єкта права власності (особи власника). Оскільки внаслідок поділу спільної сумісної власності, як у цій справі, зміни власника (переходу права власності) не відбулося, а спільна сумісна власність трансформувалася у спільну часткову власність тих самих співвласників, тому відсутні підстави для застосування статті 23 Закону України «Про іпотеку». 
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14 липня 2020 року № 8-р/2020 у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» констатував, що іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя, шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності. Отже, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.
Тобто, якщо в іпотеку передано майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та на момент такої передачі зареєстровано на праві власності за одним із подружжя, то наступний поділ цього майна з визначенням часток кожного із подружжя, не припиняє іпотеку.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі № 752/8858/18 (провадження № 61-14281св21), від 24 лютого 2021 року у справі № 311/491/18 (провадження № 61-4637св19), від 08 липня 2019 року у справі № 522/17048/15-ц (провадження № 61-33246св18), від 03 липня 2023 року у справі справа № 523/8641/15 (провадження № 61-9085сво21).
За таких обставин суд вважає, що визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку спірного майна не призведе до порушення прав третіх осіб по справі, оскільки іпотека не припиняється, та в подальшому позивач набує статусу іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

6. Судові витрати

Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 15 140,00 грн та 968,00 грн витрат пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 200, 206, 264, 265, 351, 352, 354, 355, ЦПК України, ст. ст. 60,69,70 Сімейного Кодексу України, Законом України « Про іпотеку» суд, –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , представник: ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-ті особи: Акціонерне товариство комерційний банк « Приват Банк», Акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про визнання права власності на частку в праві спільної власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 право на 1/2 частку в праві спільної власності на двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 загальною площею 80,9 кв.м, житловою площею 41,9 кв.м. 
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 право на 1/2 частку в праві спільної власності на трикімнатну квартиру по АДРЕСА_2 загальною площею 65,2 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м. 
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 право на 1/2 частку в праві спільної власності на нежитлову будівлю аптека літ «А-1» загальною площею 154,1 кв.м. по АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 право на 1/2 частку в праві спільної власності на нежитлове приміщення 1–го поверху № 222-1-:222-4 в житловому будинку літ. «А- 10» (аптека) загальною площею 41,9 кв.м. по АДРЕСА_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі – 15 140,00 грн та 968,00 грн - витрат пов`язаних з розглядом справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua
Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
3-тя особа: Акціонерне товариство комерційний банк « Приват Банк», код ЄДРПОУ 14360570, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д,.
3-тя особа: Акціонерне товариство « Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 00032129, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул.. Госпітальна, 12Г

Суддя           С.В. Клімова