Номер провадження: 22-ц/813/1015/26 
Справа № 2/1522/8619/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Кострицького В.В.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря Булацевської Я.В.,
учасники справи:
заявник – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович
боржник – ОСОБА_1 
стягувач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 29 серпня 2023 року, ухвалену у складі судді Домусчі Л.В., у приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-
установив:
Короткий зміст вимог подання.
В липні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на - земельну ділянку, площею 0,1 га., кадастровий номер - 5122786400:01:001:2023, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області.
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О. обґрунтовує подання тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №72274879 з примусового виконання виконавчого листу № 1522/8619/12, виданого 30.01.2013 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління, суми заборгованості за кредитним договором від 18.07.2008 року № ОД07/07/2008/840-К/385 у розмірі - 1 124 189,20 грн. (залишок за виконавчим документом - 1 072 674,92 грн.).
17.07.2023 року приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень, які у той ж день направлено за адресою боржника за трекномером 0504588670005.
17.07.2023 року, з метою реального виконання вимог виконавчого документу, було винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника, про накладення арешту на майно боржника та кошти боржника. На рахунку боржника було виявлено лише - 196,27 грн. у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яких недостатньо для виконання рішення суду.
В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що боржник - ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є іпотекодавцем земельної ділянки, площею - 0,1 га., яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області, кадастровий номер - 5122786400:01:001:2023, цільове призначення - для ведення садівництва, разом з тим право власності на вказану земельну ділянку за собою не зареєстрував.
Як вбачається зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яке знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області, кадастровий номер: 5122786400:01:001:2023, воно є іпотечним майном, відповідно договору іпотеки від 18.07.2008 року № 1874, іпотекодержателем якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», проте державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 не проведена з 2008 року (Т. 2, а. с. 1 – 3).
Рух справи та короткий зміст судових рішень.
В липні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на - земельну ділянку, площею 0,1 га., кадастровий номер - 5122786400:01:001:2023, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 відмовлено у задоволенні вищевказаного подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що приватний виконавець правомірно звернувся до суду із вказаним поданням, оскільки ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 (дружина) має на праві власності земельну ділянку, але відповідно до вимог законодавства не зареєстрував її.
Разом із тим, суд, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів належного сповіщення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, відмовив у задоволенні подання.
Постановою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця Цинєва А. О. задоволено частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року про відмову у задоволенні подання приватного виконавця змінено, викладено мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції в редакції мотивувальної частини постанови. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Змінюючи мотиви відмови у задоволенні подання приватного виконавця, апеляційний суд виходив із того, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про неправомірність дій приватного виконавця щодо неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки такі висновки не відповідають вимогам чинного законодавства.
Проте, оскільки на земельну ділянку, на яку державний виконавець просить звернути стягнення, розповсюджується правовий режим спільного сумісного майна подружжя, апеляційний суд дійшов висновку, що без вирішення питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, неможливо ставити питання про звернення стягнення на спірне майно.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.10.2024касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича задоволено частково, постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховним судом зазначено, що судом апеляційної інстанції не враховано, що укладення ОСОБА_2 договору поруки, яким остання поручилась за виконання боржником кредитних зобов`язань, надання нею згоди на укладення договору купівлі-продажу, укладення іпотечного договору на забезпечення виконання боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед кредитором свідчить про те, що вона повинна була усвідомлювати зміст зобов`язань за кредитним договором та іпотечним договором, а також наслідки неналежного виконання зобов`язання, зокрема, і можливість реалізації земельної ділянки, яка за її згодою була передана в іпотеку.
Договір іпотеки є чинним, недійсним не визнавався.
Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця без вирішення питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами.
Доводи апеляційної скарги.
Не погоджуючись із ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 29 серпня 2023 року, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його подання. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує на те, що помилковими є висновки суду про обов`язок приватного виконавця перед початком вчинення виконавчих дій пересвідчитись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження (т. 2, а. с. 49 - 53).
Щодо явки сторін.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах подання та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідають виходячи з наступного.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що приватний виконавець правомірно звернувся до суду із вказаним поданням, оскільки ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 (дружина) має на праві власності земельну ділянку, але відповідно до вимог законодавства не зареєстрував її.
Разом із тим, суд, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів належного сповіщення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, відмовив у задоволенні подання.
Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.
Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Приморського районного суду від 04 жовтня 2012 року задоволено позовну заяву ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра`в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління суму заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2008 року № ОД07/07/2008/840-К/385 у розмірі 1 124 189,20 грн (один мільйон сто двадцять чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять грн. 20 коп.), з яких: заборгованість по кредиту – 91 725,27 доларів США, що еквівалентно 730 903,64 грн; заборгованість по відсоткам – 32 814,72 доларів США, що еквівалентно 261 480,81 грн; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу – 7 268,73 доларів США, що еквівалентно 57 920,15 грн; штраф – 9 272,20 доларів США, що еквівалентно 73 884,60 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління судові витрати в розмірі судового збору 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 60,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління судові витрати в розмірі судового збору 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 60,00 грн. (Т. 1, а. с. 102 - 103).
На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А. О. знаходиться виконавче провадження ВП № 72274879 з примусового виконання виконавчого листу № 1522/8619/12, виданого 30 січня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління суми заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2008 року № ОД07/07/2008/840-К/385 у розмірі 1 124 189,20 грн (залишок за виконавчим документом - 1 072 674,92 грн).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року замінено стягувача у виконавчому проваджені з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2012 року по справі № 2/1522/8619/11 з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс» (т. 1, а. с. 161-164).
Вищевказаною ухвалою суду були встановлені наступні обставини.
27 березня 2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-03-05-000053b за лотом № GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджено протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05-000053-b (а. с.123).
24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс», відповідно до вимог чинного законодавства України було укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. та зареєстрований в реєстрі за №125, згідно з яким відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором № ОД07/07/2008/840-К/385, укладеним 18 липня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 , та за договором поруки № ОД07/07/2008/840-П/385, укладеним 18 липня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 .
З представлених заявником документів вбачається, що ТОВ «Консалт Солюшенс» за результатами укладеного договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24 квітня 2020 року набуло право вимоги за судовим рішенням, ухваленим у даній справі.
17 липня 2023 року приватним виконавцем Цинєвим А. О. за заявою ТОВ «Консалт Солюшенс» від 27 липня 2023 року було винесено постанови про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень, які у той ж день направлено за адресою боржника за трекномером 0504588670005 (т. 2, а. с. 18 -21).
17 липня 2023 року з метою реального виконання вимог виконавчого документу було винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника, про накладення арешту на майно боржника та кошти боржника. На рахунку боржника було виявлено лише – 196,27 грн в АТ КБ «ПриватБанк», яких недостатньо для виконання рішення суду (т. 2, а. с. 22, 23, 24).
Згідно відповіді на запит № 1168961365 від 17 липня 2023 року до ДФС України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи боржник на обліку у контролюючих органах як фізична особа-підприємець не перебуває та його знято з обліку у контролюючих органах (т. 2, а. с. 29).
Згідно відповіді на запит № 168964363 від 17 липня 2023 року до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (т. 2, а. с. 31).
Згідно відповіді на запит № 168964364 від 17 липня 2023 року до ДПС України інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, відсутня (т. 2, а. с. 30).
Згідно Інформаційної довідки ДРПВНМ від 03 січня 2023 року за боржником не зареєстроване нерухоме майно, в тому числі і земельні ділянки.
При цьому у даній довідці міститься інформація про наступні записи про іпотеку, де Іпотекодавцем є – ОСОБА_1 : номер запису про іпотеку: 36470219 (спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 18 липня 2008 року; Державний реєстратор: приватний нотаріус Антипова І. В. Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; Документи, подані для державної реєстрації: Іпотечний договір, серія та номер: 1878, виданий 18 липня 2008 року, виданий ПН ОМНО Безуля О. М.; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52208051 від 12 травня 2020 року, приватний нотаріус Антипова І. В. Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; Відомості про основне зобов`язання: 92 722,00 доларів США; Відомості про суб`єктів: Іпотекодавець: ОСОБА_1 ; Іпотекодержатель: ТОВ «Консалт Солюшенс». Інформація про об`єкт речових прав: Тип об`єкта: земельна ділянка: Кадастровий номер 5122786400:01:001:2023; Площа (га): 0,1; Цільове призначення – для ведення садівництва, земельна ділянка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області (т. 2, а. с. 25-27).
Суду також надано копію іпотечного договору від 18 липня 2008 року, посвідченого нотаріально ( ОСОБА_5 ), укладеного між ОСОБА_1 і ВАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління в забезпечення вимог за кредитним договором № ОД07/07/2008/840-П/385, укладеним 18 липня 2008 року, предметом якого є земельна ділянка: кадастровий номер 5122786400:01:001:2023; Площа (га): 0,1; Цільове призначення – для ведення садівництва, земельна ділянка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтерівського району Одеської області (т. 2, а. с. 11-12).
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права від 30 липня 2023 року на земельну ділянку кадастровий номер 5122786400:01:001:2023; Площа (га): 0,1 на момент розгляду подання власником вищевказаної земельної ділянки значиться ОСОБА_6 (т. 2, а. с. 32).
Згідно Державного Акту про право власності на земельну ділянку серія ЯД №939139, виданого відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області 12 березня 2008 року, власником земельної ділянки є ОСОБА_6 (т. 2, а. с. 13).
З договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між іпотекодавцем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , від імені якого діяв – ОСОБА_7 на підставі довіреності від 27 березня 2008 року, посвідченого Безуля О. М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 18 липня 2008 року за № 1870, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 18 липня 2008 року за № 3030776, вбачається продаж вказаної земельної ділянки (т. 2, а. с. 15).
Помилковими є висновки суду першої інстанції, що приватний виконавець мав повідомити боржника про відкриття виконавчого провадження, а вже після цього проводити виконавчі дії та зокрема звертатись до суду з поданням про звернення стягнення на майно яке не зареєстроване в установленому законом порядку.
Такі висновки фактично ґрунтуються на нормах статті 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», яким державного виконавця було зобов`язано у постанові про відкриття виконавчого провадження вказувати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.
Частиною першою статті 27 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» передбачалось, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
За змістом наведених норм перебіг строку для добровільного виконання починався з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що, в свою чергу, покладало на виконавця обов`язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.
Натомість у справі, яка є предметом апеляційного перегляду, правовідносини регулюються Законом України від 05 липня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», нормами якого державний (приватний) виконавець звільнений від такого обов`язку.
Так, частиною п`ятою статті 26 Закону України від 05 липня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За таких обставин, є необґрунтованими висновки суду про обов`язок державного виконавця перед початком вчинення виконавчих дій пересвідчитись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а за умов її неотримання – підстави для прийняття постанови про арешт коштів боржника відсутні.
Схожого за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 264/3421/16 (провадження № 61-1434св21), від 29 червня 2022 року у справі №225/890/21 (провадження №61-10985св21).
Таким чином, висновок суду першої інстанції про неправомірність дій приватного виконавця про не повідомлення боржника про відкриття провадження не відповідають вимогам чинного законодавства.
У справі, яка переглядається, приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення боржника про виконавче провадження, у тому числі 17.07.2023 року (а. с. 20 - 21).
З дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення у справі та виданого на його виконання виконавчого документа на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».
За установлених у цій справі обставин, приватний виконавець не порушив вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прав ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною першою статті 48 вказаного Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Відповідно до частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Отже, питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, стосується тих випадків, коли боржник фактично є власником майна, володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_1 , цільове використання кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 18 липня 2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_6 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно – земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради.
Пунктом 2.1.4 договору іпотеки визначено, що іпотекодавець повідомив банк про те, що предмет іпотеки належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя; договір вчиняється за згодою дружини іпотекодавця ОСОБА_2 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом.
Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , від імені якого діяв ОСОБА_7 , було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки.
Відповідно до п. п. 2.2. договору купівлі-продажу ОСОБА_1 повідомив про те, що перебуває у шлюбі та майно, яке набувається за вказаним договором, належить їм з дружиною на праві спільної сумісної власності подружжя. Вказаний договір вчинений на виконання вимог частини третьої статті 65 СК України за згодою дружини покупця – ОСОБА_2 , справжність підпису якої засвідчена приватним нотаріусом.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є поручителем за кредитним договором, укладеним ОСОБА_1 з банком 18 липня 2008 року.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором заочним рішенням Приморського районного суду від 04 жовтня 2012 року задоволено позовну заяву ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра`в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління суму заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2008 року № ОД07/07/2008/840-К/385 у розмірі 1 124 189,20 грн (один мільйон сто двадцять чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять грн. 20 коп.), з яких: заборгованість по кредиту – 91 725,27 доларів США, що еквівалентно 730 903,64 грн; заборгованість по відсоткам – 32 814,72 доларів США, що еквівалентно 261 480,81 грн; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу – 7 268,73 доларів США, що еквівалентно 57 920,15 грн; штраф – 9 272,20 доларів США, що еквівалентно 73 884,60 грн. Вирішено витання щодо судових витрат.
Відповідно до частини другої статті 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. За спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Отже, укладення ОСОБА_2 договору поруки, яким остання поручилась за виконання боржником кредитних зобов`язань, надання нею згоди на укладення договору купівлі-продажу, укладення іпотечного договору на забезпечення виконання боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед кредитором свідчить про те, що вона повинна була усвідомлювати зміст зобов`язань за кредитним договором та іпотечним договором, а також наслідки неналежного виконання зобов`язання, зокрема, і можливість реалізації земельної ділянки, яка за її згодою була передана в іпотеку.
Договір іпотеки є чинним, недійсним не визнавався.
Судом першої інстанції вказані обставини не було враховано, що за таких обставин відсутні будь-які законні підстави для відмови у задоволенні позову.
З урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість подання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення подання.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що ґрунтуються на нормах процесуального та матеріального закону, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення подання.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича - задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 29 серпня 2023 року – скасувати.
Постановити нове рішення, яким подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку – задовольнити.
Звернути стягнення на нерухоме майно боржника – ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер:5122786400:01:001:2023, цільове призначення: для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський (кол. Комінтренівський) район, Фонтанська селищна територіальна громада (кол. Фонтанська сільська).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя       В.В. Кострицький

Судді          М.В. Назарова 

Ю.П. Лозко