ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/6673/26
провадження № 2-а/753/164/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ 

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., 
за участю секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Батранчі Д.О. (за довіреністю),
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 
про визнання протиправними дій головного спеціаліста - інспектора з паркування зі складання постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування - у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року,
У С Т А Н О В И В:
20.03.2026 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку адміністративного судочинства подано зазначений позов.
Позивач просить суд:
1. Визнати протиправними дії головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Шокала Данила Васильовича щодо винесення ним Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року з порушенням норм матеріального права. 
2. Визнати протиправними дії головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Шокала Данила Васильовича щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП за порушення підпункту и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху України. 
3. Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року про притягнення , ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 
4. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення. 
5. Визнати протиправними дії головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Шокала Данила Васильовича щодо тимчасового затримання та доставки (евакуації) на спеціальний майданчик ГУ НП МВС у м. Києві належного позивачу на праві власності транспортного засобу TeslaModel 3, номерний знак НОМЕР_1 . 
6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, м. Київ, 03057, ЄДРПОУ: 34926981) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 2 840,20 грн на відшкодування майнової шкоди та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 665,60 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року (далі - Постанова про накладення адміністративного стягнення), складеною головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Шокалом Данилом Васильовичем (далі - інспектор з паркування Шокал Д.В.), ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за те, що 21 лютого 2026 року о 19 годині 09 хвилин на вулиці Велика Васильківська, 80 в м. Києві, здійснив зупинку транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , нібито ближче 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушив підпункт и) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Також згідно Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.02.2026 о 19 год. 09 хв. (далі - Акт огляду та тимчасового затримання), складеного інспектором з паркування Шокалом Д.В., відбулось тимчасове затримання транспортного засобу Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик ГУ НП МВС у м. Києві за адресою Залізничне шосе, 9.
О 19 год. 05 хв. 21 лютого 2026 року позивач припарковував своє авто Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 вдовж тротуару лівої сторони вулиці Велика Васильківська від вулиці Ділова до вулиці Фізкультури. Край проїзної частини, в тому числі і бордюр були у неприбраному снігу, тому неможливо було визначити межу виїзду з прилеглої території. Враховуючи, що від його автомобіля до транспортного засобу припаркованого з протилежної сторони виїзду була відстань приблизно 25-30 метрів і відповідно будучи впевненим, що паркування здійснено з дотриманням Правил дорожнього руху та розміщення транспортного засобу не перешкоджає дорожньому руху, а також не створює загрозу безпеці руху позивач залишив авто та спрямував до закладу громадського харчування, розміщеного від місця паркування на відстані не більше 70-80 метрів. Приблизно через 4 хвилини на його телефон надійшло повідомлення про спрацювання сигналізації автомобіля направився з`ясувати причини спрацювання сигналізації. На місці паркування позивач побачив факт евакуації та інспектора з паркування Шокала Д.В., який саме здійснював огляд, оформлення вказаного адміністративного правопорушення та скеровував дії водія евакуатора із затримання його автомобіля (евакуації). Інспектор з паркування Шокал Д.В. ігнорував прохання зупинити евакуацію, не надаючи жодних пояснень, закінчив оформлення вказаного правопорушення. 
Позивач проїхав на евакуаторі до спецмайданчика і паралельно намагався сплатити штраф в мобільному застосунку «Київ Цифровий», оскільки з`явилась інформація про евакуацію його автомобіля, але посилання на оплату вартості послуг з доставлення транспортного засобу та штрафу за правопорушення не було. 
Позивач намагався будь-яким чином та способом зробити оплату, але йому це не вдавалося. Водій евакуатора з власного досвіду пояснив, що посилання на сплату штрафу може не з`являтися у двох випадках, якщо номерний знак або колір автомобіля, на власника якого складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, не відповідають даним з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, і що про це зазначає інспектор з паркування при оформленні адміністративного правопорушення. 
Згодом, з телефонної розмови водія евакуатора з інспектором з паркування Шокалом Д.В., з`ясувалося, що останній вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий» за допомогою якої здійснюється інформаційно-технологічний обмін даними в адміністративних справах, облік платежів за послуги паркування, послуги евакуації та з оплати штрафів за порушення Правил дорожнього руху, відомості про невідповідність фактичного кольору автомобіля позивача даним з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, в якому зазначено, що колір транспортного засобу Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , сірий. 
В понеділок 23 лютого 2026 року о 9 годині позивач приїхав на спецмайданчик ГУ НП МВС у м. Києві за адресою Залізничне шосе, 9. Дочекавшись появи на робочому місці головного спеціаліста - інспектора з паркування Першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Торплєва Вадима Володимировича звернувся до нього з проханням усунути перепони у можливості оплати послуг евакуації автомобіля та штрафу з метою якнайшвидшого повернення безпідставно затриманого транспортного засобу. За 5 хвилин після надання ним пояснень інспектору з паркування Торплєву В.В. у нього в застосунку «Київ Цифровий» з`явилася сторінка, яка дозволила виконати дії для оплати вартості послуг з доставлення та зберігання транспортного засобу та штрафу за правопорушення. На питання до інспектора з паркування Торплєва В.В., яким чином це вдалося зробити, він повідомив, що за допомогою мобільного телефона надіслав до адміністративного відділу управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва повідомлення про відповідність кольору його автомобіля даним Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Позивач сплатив 340,00 грн штрафу за Постановою про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року (додатково комісія 34,00 грн); 1 270,00 грн кошти за евакуацію авто (додатково комісія 127,00 грн); 972,80 грн кошти за збереження авто на спецмайданчику протягом 3-х днів (фактично автомобіль перебував на спецмайданчику 36 годин) (додатково комісія 97,20 грн). Всього сплачено 2 840,20 грн. 
На прохання позивача інспектор з паркування Торплєв В.В. роздрукував копії квитанції за сплату № 1014214066 від 23.02.2026, Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.02.2026 о 19 год. 09 хв., фотоматеріалів правопорушення та Постанови про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року без будь-якого підпису на цей момент особи, яка винесла цю постанову.
Позивач вважає, що його автомобіль був припаркований на відстані не ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, не унеможливлював рух інших транспортних засобів та не створював загрозу безпеці руху, що враховує приписи підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху. При складанні Постанови про накладення адміністративного стягнення жодних доказів порушення правил паркування не здобуто. На зроблених інспектором з паркування фотографіях видно, що будь-яких суттєвих перешкод дорожньому руху або загроз безпеці руху його автомобіль не створив. 
Заміри метражу відстані знаходження транспортного засобу зроблені за допомогою рулетки нічого не підтверджують, оскільки мають розмиті цифри, які неможливо розібрати на зроблених інспектором з паркування фотографіях. Також неможливо встановити, що взагалі вимірював інспектор з паркування, оскільки вимір проводився не по бордюру.
Інші фотографії не можуть дозволити точно визначити відстань, оскільки цьому заважає ефект «перспективи» (візуальна зміна розмірів об`єктів та відстаней до них пов`язана із сприйняттям зображення з однієї точки фіксації). 
Якщо взяти до уваги координати GPS 50.43107167, 30.51598167 з фотографії, яку інспектор з паркування зробив впритул з автомобілем, то місцезнаходження автомобіля не біля тротуару, а взагалі на другій від лівого краю смузі руху транспортних засобів на вулиці Велика Васильківська, що не відповідає дійсності.
23 лютого 2026 року позивач надіслав на ім`я заступника директора Департаменту територіального контролю міста Києва - начальника управління (інспекції) з паркування Дубенка С.О. запит на публічну інформацію в якому серед іншого просив надати інформацію з автоматизованої системи (програмного продукту) за допомогою якої(го) здійснюється інформаційно-технологічний облік платежів за послуги паркування, послуги евакуації та з оплати штрафів за порушення Правил дорожнього руху, внесену інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Шокалом Данилом Васильовичем або працівником адміністративного відділу управління (інспекції) з паркування на підставі інформації Шокала Д.В. під час оформлення Постанови про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0006006579 щодо невідповідності фактичного кольору автомобіля Tesla Model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначеному в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів кольору цього автомобіля, а також зазначити з посиланням на нормативно-правовий акт підстави внесення інспектором з паркування Шокалом Д.В. відомостей до автоматизованої системи (програмного продукту) щодо невідповідності фактичного кольору автомобіля Tesla Model 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначеному в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів кольору цього автомобіля. В отриманій відповіді Департаменту територіального контролю міста Києва (копія листа № 064-3738 від 25.02.2026 додається) моє прохання надати вказану вище інформацію було проігноровано, надано лише копії Постанови про накладення адміністративного стягнення та інших запитуваних документів. Надіслана мені копія Постанови про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року вже містила кваліфікований електронний підпис та згенерований QR-код. Під час сканування цього QR-коду за допомогою будь-якого спеціального застосунку для зчитування, встановленого на телефоні, на екрані з`являється зашифрована в QR-коді інформація, а саме: Найменування документа: - Постанова: 2КІ № 0006006579 Дата накладання кваліфікованого електронного підпису: - Дата: 23.02.2026 Реквізити підписанта: - ЕЦП: Шокал Данило Васильович. Отже, це свідчить, що Постанова про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року фактично була складена інспектором з паркування Шокалом Данилом Васильовичем 23 лютого 2026 року.
В отриманій відповіді Департаменту територіального контролю міста прохання надати вказану вище інформацію було проігноровано, надано лише копії Постанови про накладення адміністративного стягнення та інших запитуваних документів.
Своїми діями інспектор з паркування Шокал Д.В. грубо порушив вимоги Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 990.
Ухвалою від 26.03.2026 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, вказав спосіб їх усунення та роз`яснив наслідки їх неусунення у встановлений судом строк. 
Ухвалою від 30.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі; постановив здійснити розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 268 КАС України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, буд. 5-А, каб. 127;судове засідання призначив на 15 квітня 2026 року о 14 год. 00 хв.; роз`яснив, що відповідач має право у строк до 15 квітня 2026 року подати відзив на позовну заяву з усіма наявними документами у порядку та з дотриманням вимог ст. 269 КАС України; роз`яснив, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина четверта статті 159 КАСУкраїни).
13.04.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву з долученими доказами відправлення іншим учасникам справи відзиву з додатками та матеріалів фотофіксації. 
У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги Позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до вимог частини 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ділі - ЄДРТЗ ), а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів. Інспектором було здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат).
У силу вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та інше.
Щодо місця розташування транспортного засобу Позивача.
Департамент відзначає, що не Інспектор визначає, є розміщення конкретного транспортного засобу таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, оскільки випадки такого розміщені передбачені ст. 265-4 КУпАП: Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема, пп. З п. 2 ч. 3: розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Відповідно до п. 1.10 Правил, прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Водночас, з матеріалів фотофіксації до Постанови вбачається, що транспортний засіб Позивача TESLA MODEL 3 номерний знак НОМЕР_1 розміщено ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій.
Зазначене підтверджується фотознімками та відповідає GPS-координатам, зафіксованим на них, а саме: Фото 1 - 50.43110833, 30.515985, фото 2 - 50.43064806, 30.51670306, фото 3 - 50.43036167, 30.51707667, фото 4 - 50.43106333, 30.51600972, фото - 5 50.43106333, 30.51599139, фото 6 - 50.43106972, 30.51598306, фото 7 - 50.43107167, 30.515949725, фото 8 - 50.43107472, 30.51594833, фото 9 - 50.43107167, 30.51598167 (скріншот з Google Maps додаємо), фото 10 - 50.43110833, 30.515985 Вказані координати відповідають місцю виїзду з прилеглої території біля будівлі № 80 по вул. Велика Васильківська у місті Києві, що додатково підтверджується скріншотом з Google Maps (додається). Зокрема, фотознімки № 2, 3, 4, 5 та 6 відображають місце вчинення правопорушення безпосередньо в момент його фіксації, що свідчить про зупинку транспортного засобу Позивача ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території. На фотознімку № 10 зафіксовано місце зупинки транспортного засобу та здійснено вимірювання відстані до виїзду, яке становить близько 2 метри 23 сантиметри (скріншот збільшеного зображення додаємо), що є значно меншим за допустиму відстань у 10 метрів, відповідно до Правил дорожнього руху. Така зупинка створює реальну перешкоду для інших учасників дорожнього руху, зокрема унеможливлює безпечний виїзд транспортних засобів із прилеглої території. Відповідно до підпункту «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється ближче ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій, а також безпосередньо в місці такого виїзду.
Таким чином, автомобіль Позивача було розміщено з порушенням вимог підпункту и) пункту 15.9 Правил, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Транспортний засіб Позивача підлягав тимчасовому затриманню відповідно до вимог пп. з) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП.
Правові підстави тимчасового затримання транспортних засобів та їх зберігання визначають КУпАП та Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 990 (далі - Порядок № 990). Відповідно до статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 КУпАП, у випадках, передбачених частиною 3 цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу. Пунктом третім Порядку №990 визначено, що зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів здійснюється на спеціальних майданчиках чи стоянках Національної поліції, її територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів, а також підприємств, установ та організацій, з якими територіальними (у тому числі міжрегіональними) органами Національної поліції укладено договори про надання послуг із зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до вимог статті 265-4 КУпАП повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, відбувається невідкладно за зверненням такої особи після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.
Отже, повернення транспортного засобу відбулося після сплати штрафу та витрат за транспортування і зберігання відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо направлення оскаржуваного акту Позивачу.
Відповідно до частин 3, 4 статті 279-1 КУпАП, у разі фіксації порушення правил зупинки чи стоянки в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови (за можливості встановлення відповідальної особи) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (у разі неможливості її встановлення).
Інспектором було належним чином виконано вимоги статті 279-1 КУпАП.
В той же час, у Інспектора не передбачено обов`язку по забезпеченню схоронності повідомлення на лобовому склі транспортного засобу під час його переміщення на спеціальний майданчик.
У зв`язку з цим твердження Позивача про відсутність повідомлення або постанови на лобовому склі транспортного засобу є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Відповідно до положень статті 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення, яка не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 днів з дня її винесення, підлягає направленню відповідальній особі рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Водночас у разі, якщо така постанова вважається виконаною (зокрема, у зв`язку зі сплатою 50 відсотків штрафу у встановлений строк), її направлення здійснюється лише за зверненням особи.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було виконано Позивачем шляхом сплати штрафу на третій день з моменту її винесення, а саме 23.02.2026, що підтверджується квитанцією № 1014214066 від 23.02.2026. Відтак, постанова вважається виконаною у розумінні КУпАП.
У зв`язку з цим, обов`язок щодо направлення постанови Позивачу виникав виключно за наявності відповідного звернення з його боку. Таке звернення було подано, і на нього надано відповідь Департаменту № 064-3738 від 25.02.2026.
Щодо відшкодування витрат. пов`язаних з винесенням Постанови і тимчасовим затриманням транспортного засобу
Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Частина шоста статті 21 КАС України прямо забороняє об`єднання в одному провадженні кількох вимог, що підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічна норма міститься і в частині четвертій статті 172 КАС України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Отже, питання повернення суми сплаченого штрафу в даному провадженні не може бути розглянуто місцевим судом як адміністративним.
Крім того, позивач не залучив до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві - орган, який здійснює приймання, облік та повернення бюджетних коштів, що також унеможливлює вирішення питання про відшкодування заявленої суми в межах цієї справи. Згідно Квитанції, 1270.00 грн. за евакуацію транспортного засобу (доставлення на спеціальний майданчик) та 127,00 грн комісії, сплачені на рахунок організації, яка здійснювала перевезення транспортного засобу - ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , який також не є учасником цієї справи. Аналогічна ситуація і з сумою в 972.00 грн та 97,20 грн комісії за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику ГУНП у м. Києві, код ЄДРПОУ: 40108583, які також не є учасником даної справи. У зв`язку з цим Департамент вважає, що правовідносини, на які посилається позивач, підпадають під дію статті 1212 ЦК України та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, такі спори належать до юрисдикції судів цивільної спеціалізації. За таких обставин Департамент вважає, що позовна вимога про відшкодування майнової шкоди у розмірі 2 840,20 грн не підлягає задоволенню.
Щодо окремих тверджень Позивача
Залишення Позивачем номера телефону під лобовим склом автомобіля не передбачене жодною нормою законодавства як обставина, що впливає на процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, не покладає на інспектора обов`язку здійснювати дзвінок або іншим чином контактувати з власником транспортного засобу та не звільняє від обов`язку дотримання правил зупинки, стоянки та паркування.
Позивач обґрунтовує правомірність своїх дій тим, що через наявність снігового покриву нібито було неможливо визначити межу виїзду з прилеглої території, а також вказує на значну відстань до інших транспортних засобів і відсутність, на його думку, перешкод для дорожнього руху чи загрози безпеці. Відповідно до матеріалів фотофіксації, зокрема фотознімків № 4, 5, 6 та 10, зафіксовано розміщення транспортного засобу Позивача на відстані близько 2 метри 23 сантиметри від виїзду з прилеглої території. Таким чином, об`єктивно встановлено, що транспортний засіб Позивача був припаркований із порушенням встановленої мінімальної допустимої відстані. При цьому твердження Позивача про неможливість визначення меж виїзду через сніговий покрив спростовуються самими фотоматеріалами. Зокрема, виїзд з прилеглої території є розчищеним від снігу, його межі візуально визначаються, а на фотознімку № 6 чітко зафіксовано рух пішоходів по тротуарній плитці, через відповідний виїзд з прилеглої території, що додатково підтверджує її наявність та очевидність для учасників дорожнього руху. Посилання Позивача на значну відстань до транспортного засобу, припаркованого з протилежного боку, а також на суб`єктивну впевненість у відсутності перешкод дорожньому руху, не мають правового значення, оскільки дотримання Правил дорожнього руху оцінюється за об`єктивними критеріями, визначеними нормативно-правовими актами, а не за особистим сприйняттям водія.
Позивач стверджує, що: «на мої пояснення та прохання до інспектора з паркування зняти автомобіль з евакуатора MAN, номерний знак НОМЕР_4 , я отримав відмову обґрунтовану тим, що Постанова про накладення адміністративного стягнення та Акт огляду та тимчасового затримання вже складені і він не має права знімати автомобіль з евакуатора, а зобов`язаний забезпечити його доставку до спецмайданчика ГУ НП МВС у м. Києві за адресою Залізничне шосе, 9. Скерувавши водію евакуатора рухатися у бік спеціального майданчика інспектор поспішно залишив місце події.» та вважає дії інспектора з паркування щодо евакуації транспортного засобу незаконними.
Відповідно до статті 265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора і допускається виключно у випадках, визначених законом. Зокрема, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом його доставки на спеціальний майданчик здійснюється у разі вчинення правопорушень, передбачених частинами третьою та шостою статті 122, а також статтею 152-1 КУпАП, у випадках, визначених законодавством. Крім того, пунктом 7 Порядку тимчасового затримання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 990, передбачено, що у разі присутності водія під час затримання транспортного засобу інспектор з паркування оцінює можливість усунення порушення на місці у максимально короткий строк. Якщо таке порушення може бути усунуте - тимчасове затримання не здійснюється, однак виноситься постанова. Водночас, якщо усунення порушення у максимально короткий строк є неможливим, інспектор складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і здійснює його евакуацію. Отже, ключовим є момент фактичного початку та оформлення процедури тимчасового затримання транспортного засобу. Як вбачається з обставин справи, інспектором з паркування було винесено постанову (повідомлення) про накладення адміністративного стягнення та складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, після чого транспортний засіб було завантажено на евакуатор. Тобто процедура тимчасового затримання була розпочата та реалізована у відповідності до вимог законодавства. За таких обставин, після складання Акту тимчасового затримання та фактичного завантаження транспортного засобу на евакуатор усунення порушення у розумінні пункту 7 Порядку № 990 є неможливим. Чинне законодавство не передбачає обов`язку інспектора з паркування припиняти процедуру тимчасового затримання або здійснювати розвантаження транспортного засобу з евакуатора на вимогу водія
Щодо кольору автомобіля
Зокрема, відповідно до оскаржуваної Постанови, Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, Акту тимчасового затримання, а також доказової бази до адміністративного правопорушення, відомості щодо кольору транспортного засобу взагалі не зазначаються, оскільки відповідна графа у вказаних документах відсутня. Крім того, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають обов`язку інспектора з паркування при винесенні постанови чи оформленні повідомлення зазначати колір транспортного засобу як обов`язковий реквізит. Більше того, відповідно до статті 283 КУпАП, Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити вичерпний перелік обов`язкових відомостей, серед яких відсутня вимога щодо зазначення кольору транспортного засобу. Натомість закон прямо визначає необхідність зазначення марки, моделі та номерного знака транспортного засобу, що і було належним чином відображено в оскаржуваній постанові. Відтак посилання позивача на нібито невідповідність кольору транспортного засобу є надуманими, не підтверджені жодними належними доказами, не мають правового значення для вирішення справи та не впливають на факт і кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення.
14.04.2026 відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки подана з пропущенням строку звернення до суду.
На обґрунтування зазначив, що Постанову про накладення адміністративного стягнення серія 2КІ №0006006579 від 21.02.2026 винесено 21.02.2026, яка була сплачена 23.02.2026. Позовну заяву про скасування постанови серії 2КІ № 0006006579 від 21.02.2026 подано до суду 20.03.2026. Наведене підтверджується датою на останній сторінці позовної заяви. Постанова про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ №0006006579 від 21.02.2026 набрала законної сили у день її сплати, а саме на третій день після її винесення - 23.02.2026 (квитанція про сплату №1014214066 від 23.02.2026, долучено Позивачем). Таким чином, кінцевою датою, коли Позивач міг звернутись до суду з позовом про скасування постанови з урахуванням приписів ст. 289 КУпАП - є 05.03.2026. Отже, всупереч приписам ст. 289 КУпАП, позовна заява до суду подана 20.03.2026, тобто з пропущенням строку звернення до суду. В позовних матеріалах від 20.03.2026, не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду протягом встановленого строку, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
В судовому засіданні позивач щодо клопотання сторони відповідача про залишення позову без розгляду зазначив, що він не вважає строк на звернення з позовом пропущеним, оскільки оскаржувану постанову з підписом інспектора, який виніс постанову отримав засобами поштового зв`язку тільки 12.03.2026.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 15.04.2026, Суд розцінив вручення позивачу копії оскаржуваної постанови з підписом інспектора, який виніс постанову, засобами поштового зв`язку саме 12.03.2026 - як поважну причину для пропуску ним строку, поновив строк на звернення з позовом до суду. Відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача (за довіреністю) Батранчі Д.О. про залишення позову без розгляду. 
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Зазначив, що з фотографії зробленої інспектором з паркування неможливо встановити відстань від автомобіля до виїзду, оскільки фото має погану якість і інспектором зроблене вимірювання від капота автомобіля до грудей інспектора, а не по бордюру. Координати GPS, з фотографії зробленої інспектором з паркування показують, що місцезнаходження автомобіля не біля тротуару, а на другій від лівого краю смузі руху транспортних засобів. Позивач намагався в день складання постанови заплатити штраф, однак не зміг того зробити, оскільки інспектором з паркування неправильно внесено колір його авто. Це йому повідомив водій евакуатора та працівник Відповідача. Письмових доказів щодо неправильного внесення кольору авто в нього немає. Також інспектором не було залишено на авто копії зазначеної постанови.
Представник відповідача (за довіреністю) Батранча Д.О. заперечував щодо задоволення позову. 
Щодо доводів позивача зазначив, що невідповідність GPS координатів щодо смуги розташування автомобіля Позивача можлива через періодичну дію РЕБ, тому координати можуть мати неточність. Однак позивачу не ставлять за вину паркування автомобіля у другій смузі від тротуара. Щодо тверджень позивача про відсутність на лобовому склі оскаржуваної постанови зауважив, що інспектор з паркування діє відповідно до його інструкцій та не несе відповідальність за збереження на лобовому склі залишеної постанови після переміщення автомобіля на евакуатор. А позивач з`явився на місце порушення уже після того, як авто перемістили на евакуатор. Щодо твердження позивача щодо внесення інспектором з паркування невідповідного кольору автомобіля, що унеможливлювало сплату штрафу повідомив, що інспектор з паркування не вносить колір автомобіля, оскільки відсутня відповідна графа для такого. Доказів зазначення кольору у будь-яких документах, що складалися працівником Відповідача у зв`язку з правопорушенням, Позивач Суду не надав.
Суд, з`ясувавши доводи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив), установив такі фактичні обставини.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, що зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року, прийнятої Головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шокалом Данилом Васильовичем, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території чим порушено п. 15.9. и) Правил дорожнього руху. 
Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва уповноважено від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122, частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 15.9. и) Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. 
За наслідком складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 лютого 2026 року серія 2КІ № 0006006579 Головним спеціалістом - інспектором з паркування Шокалом Д.В. був складений також Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21 лютого 2026 року автомобіль було тимчасово затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 9.
Отже, дії інспектора з притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва, а також проведення тимчасового затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (у визначених випадках) є складовою частиною виконання посадовою особою Департамента територіального контролю міста Києва своїх обов`язків, передбачених Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153.
Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (підпункт з) пункту 2 частини 3 статті 265-4 КУпАП).
Зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (п.п и) п. 15.9 розділу 15 ПДР України).
Відповідно до п. 1.10. ПДР прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стаття 8 КАС України закріплює принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Таким чином, положення ст. 77 КАС України закріплюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
«Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України)» (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі № 758/1619/22). 
Таким чином, обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення жодним чином не звільняє Позивача від обов`язків встановлених ч. 1 ст. 77 КАС України. 
Дослідивши надані сторонами докази, Суд дійшов таких висновків.
Щодо тверджень позивача про незалишення інспектором з паркування на лобовому склі автомобіля копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності - як підставу для скасування оскаржуваної постанови, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Представник відповідача в засіданні пояснив, що інспектор, який виписує постанову, не несе відповідальності за збереження її копії на лобовому склі автомобіля під час його завантаження на евакуатор.
Оскільки позивач (як зазначено у позові на стор. 4) прибув на місце правопорушення після завантаження належного йому автомобіля на евакуатор MAN д.н.з. НОМЕР_4 , доказів того, що до поміщення на евакуатор інспектор не залишав копію постанови чи повідомлення на лобовому склі транспортного засобу позивача, на підтвердження цього доводу суду не надано, тому це твердження є недоведеним. Окрім того, ця обставина не впливає на наявність і доведеність факту вчинення водієм адміністративного правопорушення.
Щодо твердження позивача, що постанова інспектором з паркування підписана не 21.02.2026, тобто у день її складання, а 23.02.2026.
Ч. 6 ст. 279-1 КУпАП, інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першійстатті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Оскільки, відповідно до наданої до відзиву копії оскаржуваної постанови її підписано шляхом накладення електронного підпису (ЕЦП) особи, яка склала постанову, - доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови у зв`язку з відсутністю «живого» підпису на копії постанови, що було видано йому 21.02.2026 (в суботу), є необґрунтованими.
Суд відхиляє як такий, що не відповідає критерію достовірності доказ, доданий Відповідачем до відзиву, - GPS координати з фотографій, щодо місцезнаходження автомобіля не біля тротуару, - оскільки, як визнав у засіданні представник Відповідача, у зв`язку з військовим станом і періодичною роботою РЕБ у столиці, GPS координати розташування транспортних засобів під час фіксування правопорушень, не завжди відображаються точно, У зв`язку з цим, можливо, сталася похибка під час їх фіксування..
Щодо доводів позивача про неправильне внесення інспектором з паркування кольору автомобіля позивача, що унеможливлювало сплату штрафу позивачем у день вчинення правопорушення, та виникнення у позивача витрат на оплату послуг за зберігання транспортного засобу на штрафмайданчику, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про, зокрема про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).
Тобто, відповідно до вимог КУпАП перелік інформації яку необхідно зазначити, про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення є вичерпним. 
Відповідно до копії оскаржуваної постанови від 21 лютого 2026 року серії 2КІ №0006006579, копії Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21 лютого 2026 року, копії з доказової бази по адміністративному правопорушення, копії штрафу з застосунку Київ цифровий встановлено, що інспектором з паркування внесено такі відомості про автомобіль позивача: 
Тип ТЗ (марка та модель) Tesla Model 3, державний номерний знак НОМЕР_5 . 
Відомості щодо кольору у цих документах не назначені. Графа, що дає можливість зазначити колір автомобіля, в них відсутня.
Отже, позивачем на підтвердження цього доводу доказів не надано, а тому це твердження є недоведеним.
Також Позивач не додав до позову жодних доказів (скриншотів екрану свого телефону щодо оплати за допомогою електронних сервісів, тощо) на підтвердження зазначених на стор. 4 позову доводів, що він 21.04.2026 «намагався будь-яким чином та способом зробити оплату, але йому це не вдавалося», що виключає можливість стягнення майнової шкоди з Відповідача за необґрунтовано тривале, за твердженням Позивача, зберігання належного йому автомобіля на штрафмайданчику в період з 21.04.2026 по 23.04.2026, оскільки одразу після сплати ним належних сум - 23.04.2026, автомобіль йому було повернуто в цей самий день.
З доказів, наданих сторонами, та дослідженими судом, а саме: фотографій з місця евакуації автомобіля в різних ракурсах, які були зроблені інспектором з паркування, фотографій, що містять заміри, проведені інспектором, встановлено, що відстань між капотом авто Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 і виїздом з прилеглої території, а саме - виїздом з подвір`я, становить близько 224 см, тобто значно менше 10-ти метрів, що підтверджує вину позивача у порушенні вимог п. 15.9. и) Правил дорожнього руху, тобто у розміщенні позивачем транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглої території, відповідальність за яке встановлена частиною 3 статті 122 КУпАП.
Тому постанову від 21 лютого 2026 року серія 2КІ № 0006006579 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, Головним спеціалістом - інспектором з паркування Шокалом Д.В. складено правомірно, у межах наданих йому повноважень.
Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21 лютого 2026 року, згідно з яким автомобіль Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 було тимчасово затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 9, Головним спеціалістом - інспектором з паркування Шокалом Д.В. також складено у межах наданих йому повноважень, керуючись ст. 265-4 КУпАП, отже протиправність дій інспектора з паркування відсутня.
Доказів щодо протиправності дій Відповідача, які полягають у необґрунтовано тривалому зберіганні належного Позивачу автомобіля на штрафмайданчику в період з 21.04.2026 по 23.04.2026 Суду також не надано, тому вимога про стягнення майнової шкоди з Відповідача також не доведена.
Оскільки позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час дослідження наявних у справі доказів, вони не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 122, 152-1, 255, 258, 279-1, 283, 288, 289 КУпАП, ст. 2, 72-77, 79, 241-244, 246, 268, 269, 272, 286 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дії головного спеціаліста - інспектора з паркування зі складання постанови та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року.
Залишити без змін постанову серії 2КІ № 0006006579 від 21 лютого 2026 року, прийняту Головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шокалом Данилом Васильовичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у розмірі 680,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (підписання). 
15.04.2026 Суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2026.

Суддя В.М. Маркєлова