Справа № 536/10/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Баранської Ж.О., за участю секретаря судового засідання Волошиної А.В., за участю представника позивача адвоката Пінчук М.А., представника відповідача Вареник Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року представник позивача – адвокат Пінчук М.А. звернувся до суду із позовом, де просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6407242 від 24 грудня 2025 року, складену поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Черевко Миколою Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою поліцейського БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Черевко М.П. серія ЕНА № 6407242 від 24.12.2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ? КУпАП). За змістом постанови 24 грудня 2025 року о 22 год. 18 хв. у м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, 144, водій керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України.
Із вказаною постановою позивач не погоджується, а тому вважає, що його дії відповідають вимогам Правил дорожнього руху.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі № 536/10/26 за правилами спрощеного провадження та призначено дату судового засідання.
27 січня 2026 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Вареника Ю.В. на адміністративний позов, в якому він заперечує проти задоволення позову з підстав порушення позивачем вимоги п.п. «в» п.2.3 ПДР України. 
На думку представника відповідача Вареника Ю.В. оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки є обґрунтованою та законною.
До відзиву, поданого до суду представником Департаменту патрульної поліції Вареник Ю.В. додано диск з відеозаписом.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Пінчук М.А. підтримав повністю позовні вимоги, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Вареник Ю.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав викладених у відзиві.
Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступне. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі ? Інструкція), пунктом 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133--1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ? КУпАП).
Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Судом установлено, що інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Черевком Миколою Петровичем винесено постанову серії ЕНА № 6407242 від 24 грудня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до якої 24 грудня 2025 року о 22 год. 18 хв. у м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, 144, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3 «в» Правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 5 статті 121 КУпАП.
Позивач із вказаною постановою не погоджується та вважає, що вона складена незаконно та безпідставно.
За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Частиною 5 статті 121 КУпАП України визначено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як убачається із матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог пункту 2.3 «в» ПДР.
Відповідно до пункту 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Із наданого відеозапису убачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, але фіксації факту того, що водій не був пристебнутим паском безпеки на відеозаписі не вбачається, оскільки відеофіксація здійснювалась у темну пору доби і на відеозаписі неможливо чітко встановити факт того, що водій не пристебнутий ременем безпеки.
Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі ? КАС України) достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За змістом частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС України).
Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі №760/2846/17).
Таким чином, відповідачами не доведено достатніми та належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, нормами статті 286 КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Ураховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за частиною 5 статті 121 КУпАП, суд вважає, що вина позивача у порушенні правил дорожнього руху не доведена, а тому постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.
Керуючись положеннями частини 3 статті 286 КАС України суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
У відповідності до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 484,48 грн.
Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.
Постанову серії ЕНА № 6407242 від 24 грудня 2025 року, складену поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Черевко Миколою Петровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, 03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 484,48 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження ? з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Учасники справи:
Позивач ? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – Департамент патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646), юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.
Повний текст рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя	Ж. О. Баранська