КОПІЯ
Єдиний унікальний номер справи 678/418/26
Провадження №2-678-307/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Лазаренка А. В., 
за участю секретаря судового засідання Непийвода Л. Д., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селище Летичів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
16 березня 2026 року до суду надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором, за змістом якої 14 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ДЖОБЕР»» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №703827 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 4000 грн. на споживчі потреби, на строк 29 днів, з процентною ставкою 1,9% (процентів) на добу. 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» укладено договір факторингу №1-30/11/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №703827 від 14 липня 2021 року в сумі 14 324 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10324 грн. - заборгованість за відсотками.
18 березня 2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовну заяву було прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН», не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини позовної заяви просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
06 квітня 2026 року на адресу суду від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи від 05 квітня 2026 року в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 13000 грн., просить розгляд справи провести у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
09 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково - у частині суми боргу.
Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 
За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів.
Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6). 
Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Судом встановлено, що 14 липня 2021 року між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 703827, згідно з п.п.1.1, 1.2 загальний розмір наданого кредиту (сума коштів, які Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові за цим Договором складає 4000 грн, які відповідач отримав на умовах терміновості, повернення та платності в національній валюті України - гривні, і зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Договором.
Відповідно до п.1.3 кредит надається строком на 29 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування (видачі) коштів Позичальнику, а саме з 14 липня 2021 року по 11 серпня 2021 року включно.
Відповідно п.1.4 Процентна ставка за кредитом становить 1,90% від суми Кредиту в день.
Із довідки ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладено договір №703827 від 14 липня 2021 року, ідентифікована ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», одноразовим ідентифікатор: G0721, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 14 липня 2021 року.
Згідно з Договором Факторингу №1-30/11/23 від 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» укладено договір факторингу №1-30/11/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-30/11/2023 від 30 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» набула права грошової вимоги до в сумі 14324 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10324 грн. - заборгованість за процентами.
У той же час, вказаний договір №703827 від 14 липня 2021 року діяв 29 днів - з 14 липня 2021 року по 11 серпня 2021 року. 
Отже, розмір заборгованості по відсоткам становить 2204,00 грн., а саме: 4 000 * 1,90 % = 76 гривень в день * 29 днів = 2204 грн.
При цьому, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів до Договору № 703827 від 14 липня 2021 року, вказано, що розмір процентів за користування кредитом становить 2 204,00 грн., тому вказана сума процентів й підлягає стягненню з відповідача.
Жодного іншого розрахунку заборгованості за вказаним договором, який би підтверджував нарахування заборгованості за нарахованими процентами у сумі 10324,00 грн. позивачем не надано.
Реєстри прав вимоги за договорами факторингу не є підтвердженням суми заборгованості та не замінюють розрахунки заборгованості відповідно до умов договору.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
У зв`язку із цим суд вважає, що відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом (позикою) у визначеному договорами розмірі після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач не звертався.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, однак частково з вказаних в мотивувальній частині рішення суду підстав. 
СУДОВІ ВИТРАТИ
Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09 липня 2025 року; Додаткову угоди №1 до Договору про надання правової допомоги, акт про отримання правової допомоги на суму 13000 грн. від 25 березня 2026 року, платіжна інструкція кредитового переказу коштів №1370 від 25 березня 2026 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18 липня 2019 року.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Ціна позову - 14324 грн., а позов підлягає задоволенню частково на загальну суму 6204 грн. (4 000 + 2204), тобто на 43,31% (6204/14324 * 100). 
Тому з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 630,30 грн. (13 000,00 * 43,31 / 100).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. 
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 1153 грн. 09 коп. (2662,40 * 43,31 / 100).
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 43, 49, 76-83, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 272-273, 280-284, 351-355 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за договором №703827 від 14 липня 2021 року у сумі 6204 грн., з них заборгованість сумою кредиту - 4 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 2 204,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 5 630 грн. 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судовий збір в розмірі 1153 грн. 09 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ПОЗИВАЧ: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження вул.Саперне Поле, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, м.Київ, Київської області, п.і.01042, наявний електронний кабінет
ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_1 , емейл: ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний електронний кабінет
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про наявність або відсутність електронного кабінету невідомі.

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко