1	Справа № 335/45/26  2/335/959/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Працевитого Г.О., звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 27.02.2013 між позивачем ОСОБА_1 та Публічним Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №011/2481/123586, за умовами якого позичальнику було надано кредит. 
З мобільного застосунку «Дія» позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження №65038234 відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса 
Після отримання відповіді приватного виконавця на запит адвоката з`ясувалося, що 09.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №5434 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Алан" (який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №011/2481/123586 від 22.02.2013 р. в розмірі 15 426,27 грн.
При цьому привчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не вірно зазначена дата укладення кредитного довогору 22.02.2013 замість вірної 27.02.2013.
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, зокрема, на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах, які не посвідчено нотаріально, що свідчить про незаконність такого виконавчого напису, при цьому позивач не отримувала жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, а також при вчиненні оспорюваного виконавчого напису кредитором не було надано нотаріусу первинні бухгалтерські документи на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором. 
З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5434 від 09.03.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №011/2481/123586 від 22.02.2013 в розмірі 15 426,27 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (викликум) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 
Відзив на позовну заяву до суду не надходив. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 27.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 011/2481/123586 від 27.02.2013. За умовами вказаного договору позивачу надано можливість використання кредитної лінії та встановлено поточний ліміт кредиту у розмірі 24 000,00 грн. строком по 27.02.2014 з можливістю продовження строку дії кредиту на 24 місяці, та зі сплатою за користування кредитом процентів, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30% річних. 
09 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 5434 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , яка є боржником за Кредитним договором №011/2481/123586 від 22.02.2013 року, укладеним з Акціонерним товарситвом «Райффайзен Банк Аваль», ідентифікаційний код юридичної особи 14305909, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №114/10 від 25 вересня 2015 є Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 21580639, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підтсаві Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №АКП-250915 від 25 вересня 2015 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №15/04/2016-01 від 15 квітня 2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційений код юридичної особи 36676934, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 02\10\2019-КА від 02 жовтня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, заборгованість за Кредитним договором №011/2481/123586 від 22 лютого 2013 року.
Строк платежу за Кредитним договором 011/2481/123586 від 22 лютого 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. 
Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року. Сума заборгованості складає 14 926,27 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 170,71 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 755,56 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на корсить стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 15 426,27 грн. 
05.04.2021 Приватним виконавецем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною відкрито виконавче провадження №65038234 з примусового виконання виконавчого напису № 5434 виданого 09.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 15 426,27 грн.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)».
Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу».
Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.
Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.
При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.
Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.
Спірний виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київької області Головкіною Я.В. 09.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
Тобто, станом на 09.03.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №011/2481/123586 від 27.02. 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі.
За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надано суду ні розрахунку заборгованості позивача перед відповідачем, ні копію вимоги про добровільне її погашення із доказами вручення позивачу, не зазначено і строк за який ця сума заборгованості виникла, що би підтверджувало безспірність заявлених вимог.
Тобто, будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору, викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса.
Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено договором про надання правової (правничої) допомоги від 16.05.2025, укладеним між позивачем та Адвокатським Бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Пацевитого», додатковим договором від 16.05.2025 до договору про надання правової допомоги від 16.05.2025 в якому сторони визначили обсяг послуг, які надаються адвокатом та їх вартість, Актом від 16.05.2025 про надані послуги згідно якого адвокатом надано такі послуги: консультація, формування та направлення позовної заяви, формування та направлення заяви про забезпечння позову, написання та подання заяв по суті справи, отримання рішення суду вартістю 5 000,00 грн., та рахунком від 16.05.2025 на оплату наданих послуг вартістю 5 000,00 грн.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати в сумі 5 000,00 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 986,40 грн.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до подачі позовної заяви ОСОБА_1 звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у межах виконавчого провадження №65038234 відкритого на підставі виконавчого напису №5434 виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округ Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №011/2481/123586 від 22.02.2013 у розмірі 15 426,27 грн. При подачі заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 484,48 грн., що підтверджується квитанцією №А7QZ-MDLQ-ULBE від 15.12.2025 року. 
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви було задоволено.
Таким чином, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 279,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5434 від 09.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №011/2481/123586 від 22.02.2013 в розмірі 15 426,27 грн.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гивень 00 копійок та зі сплати судового збору в сумі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ 42642578, адреса: м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, офіс 301).
Третя особа 1: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: м.Київ, вул. Черчилля Вінстона, буд.42, офіс 329).
Третя особа 2: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко