Справа № 346/350/26
Провадження № 2/346/1233/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

23 березня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря с/з Пігуляк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна сестра ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. 
З метою оформлення спадщини за законом позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (свідоцтва про право власності на житло).
У зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на успадковану квартиру, у нього відсутня можливість одержати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на реєстрацію права власності на неї. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.
Ухвалою від 28 січня 2026 року у справі відкрито загальне позовне провадження у справі .
Ухвалою від 03 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач та її представник не з`явився, 19.03.2026 року його представник адвокат Волошанська О.І. подала письмове клопотання про розгляд справи в її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, 10.03.2026 року подав до суду, в якій не просив розгляд справи проводити без його участі. 
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У силу вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 29.02.2000 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 . Загальна площа квартири становить 45,0 кв. м. Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Згідно повідомлення приватного нотаріуса Трачук Л.В. встановлено, що згідно з випискою з архівних інвентаризаційних та реєстраційних матеріалів, виданою Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське ОБТІ» 05.12.2025 року №87739, право власності за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності, виданого Коломийським бюро технічної інвентаризації 29.02.2000 року на підставі розпорядження №7190 від 14.01.1997 року. Вищезазначений документ власності на ім`я спадкодавця у спадкоємця відсутній. Заявнику рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.
З актового запису від 04.01.2026 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 341.
З свідоцтва серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2025 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно інформації, наданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» від 16.05.2025 року встановлено, що станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одна.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №341.
Згідно виписки з архівних інвентаризаційних та реєстраційних матеріалів №87739 від 05.12.2025 року вбачається, шо в АДРЕСА_3 станом на 31.12.2012 Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстраційній книзі №Д17 під реєстровим №4152, власником є ОСОБА_3 .
З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що паспорт виготовлено станом на 15 грудня 2025 року. Загальна плоша приміщення 46 кв.м. 
Відповідно до висновку оцінювача від 16 січня 2026 року, вартість квартири АДРЕСА_4 становить 268 433 гривень. 
Згідно оголошення в газеті ЗР ІНФОРМ повідомлено про втрату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно з положеннями ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦКУ країни спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину
Як вбачається із матеріалів спадкової справи заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався.
Із заяви від 19 травня 2025 року, адресованої нотаріусу, вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті двоюрідної сестри – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно ч.1,2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу спадкування за законом мають а законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Частиною 4 ст. 1266 ЦК України передбачено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Про це також йдеться і у постанові КЦС ВС від 23.12.2020 № 682/1303/19 (61-18983св19).
Частиною першої статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
В пункті п.3.3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.
Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», до часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановленні судом обставини свідчать, що спадкодавиці за життя належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, відомості про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, позивач є єдиним спадкоємцем , який прийняв спадщину за законом, при цьому він не може оформити спадкових прав в органах нотаріату через відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру, у зв`язку із чим порушуються його права на оформлення права власності на спадщину. Інший правовий механізм оформлення таких прав відсутній.
За таких обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_5 .
Відповідач: Коломийська міська рада, код ЄДРПОУ: 04054334, адреса місцезнаходження: м. Коломия, проспект Грушевського, 1, Коломийського району Івано-Франківської області.

Суддя: 	Сольський В. В.