Справа №359/5495/25
Провадження №2/359/947/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2026р.          м. Бориспіль 
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді    Чирки С.С.,
при секретарі     Кривохижі О.М. 
за участю
позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Бориспільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою у якій просив розірвати шлюб між сторонами та визначення місця проживання дитини разом з нею.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29 серпня 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з Відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різних поглядів на життя, різних уявлень про роль кожного з подружжя в сім`ї. Внаслідок цього між сторонами часто виникали непорозуміння. Шлюбні відносини фактично припинено, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між сторонами. Наразі, шлюб між вищезгаданими особами носить лише формальний характер і його необхідно розірвати. Вищевикладені обставини і є підставою для звернення Позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Також сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, виникає необхідність, щоб спір між ними був вирішений судом.
19 травня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26).
19 серпня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не бажає. Щодо визначення місця проживання дитини, то син сам виявив бажання проживати з дружиною. 
Представник третьої особи до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що 29 серпня 2018 року між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка – ОСОБА_4 , дружини – ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.08.2018.
Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.06.2019.
Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, примиритися не бажають, відповідач позов визнала повністю, а тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони - здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною сторін.
Як вбачається з пояснень сторін, відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.
Доказів, які б свідчили про те, що проживання дитини разом із матір`ю суперечить її інтересам або може негативно вплинути на її фізичний чи психічний розвиток, суду не надано та під час розгляду справи не встановлено.
З урахуванням віку дитини, її прихильності до матері, відсутності заперечень з боку батька, а також виходячи з найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю є обґрунтованою та також підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.08.2018 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №465 розірвати.
Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 23 березня 2026 року.

Суддя Чирка С.С.