П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23786/25	

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О. В.
Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - Лук`янчук О.В.
суддів - Бітова А. І.
- Ступакової І. Г.
при секретарі - Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року по справі за позовом Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" до Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :
ГО "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" звернулася до суду з позовом до Таїрівської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просить визнати протиправним та нечинним Рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставі Рішення 18 сесії XXIII скл. Таїровської селищної Ради народних депутатів від 6 квітня 2001 року №20 Громадській організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" був виданий Державний акт II-ОД №001643 від 10.07.2001 р. на право постійного користування землею, земельної ділянки у розмірі 3,962 га, землю надано у постійне користування для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків-любителів. На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості, 27.11.2014 р. Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5123755800:01:003:3914 з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, категорія земель - землі водного фонду, вид використання - для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків - любителів. 26.02.2021 Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 3,9618, кадастровий номер 5123755800:01:003:3914 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Організація є неприбутковою та повністю утримується за рахунок внесків її членів. До складу організації входять пенсіонери та особи з інвалідністю, про що надаються підтвердні документи. Рішенням Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської обл., встановлено ставку податку за земельні ділянки що знаходяться у постійному користуванні для юридичних осіб (землекористувачі, які мають в постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві відповідно до ст.92 Земельного кодексу України) - 10%, в тому числі щодо земельних ділянок з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у задоволенні адміністративного позову Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ГО "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що Рішенням Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 40 сесії VIII скликання №860-VIII від 26 червня 2024 року «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)встановлено податок для суб`єктів господарювання державної та комунальної 1%, в той час як для інших суб`єктів 10%, що є прямою дискримінацією за формою власності.
Вказує, що органом місцевого самоврядування порушено саму процедуру прийняття рішення, оскільки проект рішення до дати його прийняття офіційно не оприлюднювався та в порушення вимог законодавства органом місцевого самоврядування була прихована інформація про час скликання, місце проведення та питання, які передбачається внести на розгляд ради
Вказує, що в порушення принципів, передбачених Закону України «Про місцеве самоврядування», було порушено право бути присутніми на засіданні представникам громадської організації. В порушення принципу гласності відеофіксації засідання не здійснювалась та відеозапис засідання досі не опубліковано в спосіб, що забезпечує відкритий доступ.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.1.3 Статуту Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" (Далі-Статут), організація має статус юридичної особи, є неприбутковою та непідприємницькою, основною метою якої не є одержання прибутку.
Згідно з п.1.11 Статуту, організація в межах своєї компетенції може від свого імені укладати договори, набувати майнові та немайнові права і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем в суді загальної та спеціальної юрисдикції.
Відповідно до п.1.12 Статуту, організація має право представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів (учасників) у державних та громадських органах.
Пунктом п.2.1 Статуту визначено, що основною метою діяльності організації є об`єднання зусиль її членів для задоволення та захисту соціальних, економічних та інших спільних інтересів, забезпечення роботи причалу-бази стоянки маломірних суден.
Пункт 2.1.4 наведеного Статуту громадської організації також передбачає, що метою також є сприяння виконання робіт по закріпленню берега на території Організації.
Відповідно до п.3.1 Статуту, членами організації можуть бути громадяни України та інших держав, які досягли 18 років, визнають Статут Організації, правила внутрішнього розпорядку та рішення загальних зборів або правління, мають відкритий на причалі №121 особовий рахунок, плавзасоби та курені (приміщення для знаходження інвентарю та відпочинку).
Пунктом 4.16.9 розділу 4 Статуту також встановлено, що до повноважень Директора Організації належить, зокрема, видавати накази та розпорядження в межах компетенції, у т.ч. по господарсько-фінансової діяльності Організації.
Пунктом 4.17 Статуту передбачено, що контроль за Статутною та фінансово-господарською діяльністю здійснює Ревізійна комісія, обрана Загальними зборами.
Відповідно до п.5.1 Статуту, організація має у власності майно та засоби, необхідні для здійснення ним своєї статутної діяльності. Окрім власного майна Організація використовує для вирішення своїх статутних задач орендоване, а також одержане в користування на інших підставах, що допускається майно.
На підставі Рішення 18 сесії XXIII скл. Таїровської селищної Ради народних депутатів від 6 квітня 2001 року №20 Громадській організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" був виданий Державний акт II-ОД №001643 від 10.07.2001 р. на право постійного користування землею, земельної ділянки у розмірі 3,962 га, землю надано у постійне користування для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаків-любителів
На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості, 27.11.2014 Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5123755800:01:003:3914 з цільовим призначенням 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, категорія земель -землі водного фонду, вид використання -для зберігання плаваючих засобів та обслуговування будівель рибаківлюбителів.
26.02.2021 Громадською організацією "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" було зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 3,9618, кадастровий номер 5123755800:01:003:3914 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
27.06.2025 Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання керуючись статтею 12 Податкового кодексу України, статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи рекомендації постійної комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, інвестиційної політики, прийняла рішення №1185-VIII, яким вирішила 
1. Встановити з 01.01.2026 на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області:
- податок на майно (в частині плати за землю) відповідно до Податкового кодексу України (додаток 1);
- ставки земельного податку та пільги для фізичних та юридичних осіб відповідно до Податкового кодексу України згідно (додатком 2).
2. Оприлюднити регуляторний акт Таїровської селищної ради "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області" на офіційному сайті громади та в друкованих засобах масової інформації.
3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Таїровської селищної ради з питань законності, депутатської діяльності та етики, реалізації державної регуляторної політики та запобігання корупції.
Так, додатком 2 до вказаного рішення, зокрема, встановлено, що щодо земельних ділянок з кодом 10.8 з видом цільового призначення "для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних" для юридичних осіб (землекористувачі, які мають в постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві відповідно до ст.92 Земельного кодексу України), в яких земельні ділянки знаходяться у постійному користуванні та нормативно-грошова оцінка яких проведена ставка земельного податку складає 10%.
Вважаючи протиправними та нечинним рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що строки прийняття оскаржуваного рішення та його оприлюднення повністю відповідають вимогам податкового законодавства і їх порушень судом не встановлено, а з урахуванням п. 274.2 ст. 274 Податкового Кодексу України, вимоги податкового законодавства щодо встановлення ставок податку також відповідачем не порушені, а тому дійшов висновку, що відповідачем правомірно, в межах наданих повноважень, прийнято оскаржуване рішення №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області".
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Згідно з ч.1, 4 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.
Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.
Частиною 1 статті 59 вказаного Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 12 цієї ж статті передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
За змістом статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.
В свою чергу, Податковий Кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Відповідно до статті 8 Податкового Кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
В підпункті 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового Кодексу України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків.
Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі (п.10.2-1 ст.10 Податкового Кодексу України).
Отже, безпосереднє встановлення місцевих податків, у тому числі і податку на землю, віднесено ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.
Згідно з пп. 12.3.1-12.3.5 п. 12.3 статті 12 Податкового Кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
У разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.
Відповідно до пункту 12.5 статті 12 Податкового Кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Згідно з пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 Податкового Кодексу України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.
Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.
Відповідно до п.269.1 статті 269 Податкового Кодексу України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно з п.270.1 ст.270 Податкового Кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.
Пунктом 274.2 статті 274 Податкового Кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності).
Із аналізу правових норм слідує, що встановлення місцевих податків віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. Рішення органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке приймається на підставі, за правилами й на виконання відповідних приписів Податкового кодексу України та оприлюднюється у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, колегія суддів звертає увагу, що спірні у справі правовідносини охоплюються сферою дії ПК України.
Відповідно до приписів пункту 1.1 статті 1 Податкового Кодексу, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
При цьому, за змістом статті 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
До складу податкового законодавства України віднесено й рішення, зокрема, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, як це визначено пунктом 3.1 статті 3 ПК України), у будь-якому випадку такі рішення повинні бути прийняті за правилами, встановленими цим Кодексом і це прямо передбачено вказаною вище нормою.
Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що органом місцевого самоврядування порушено саму процедуру прийняття рішення.
З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.
Що стосується рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів, які є нормативно - правовим актом, то стосовно таких рішень як у ПК України, так і у Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні", або будь-якому іншому акті законодавства, відсутня конкретизація способу їх оприлюднення, а також не регламентовано обов`язок опубліковувати ці рішення у офіційних друкованих виданнях та/або у друкованих засобах масової інформації відповідних рад, у місцевих друкованих засобах масової інформації. Але в силу дії частини п`ятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено обов`язковість опублікування нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування на офіційному веб-сайті (у разі наявності такого інформаційного ресурсу). 
За змістом статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, у тому числі нормативно-правового характеру, підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", статтею 15 якого встановлено обов`язок оприлюднення розпорядниками своїх нормативно - правових актів невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх затвердження. Ця ж стаття Закону України "Про доступ до публічної інформації" у імперативній формі визначає, що у разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.
Так, судом першої інстанції правомірно зазначено та вбачається з матеріалів справи, що Таїрівська селищна рада (до перейменування Таїровська…) оприлюднила проекти регуляторних актів та відповідних аналізів регуляторного впливу проектів регуляторних актів на офіційному сайті громади: "Головна"- "Регуляторна політика" - "Ставки податків на 2026 рік" (https://tairovska-gromada.gov.ua/stavki-podatkiv-na-2026-rik-11-32-35-01-07-2025/). 
Також, на офіційному веб-сайті відповідача 20.03.2025 о 12:35 год. оприлюднене "Повідомлення про оприлюднення проектів регуляторних актів". 
У даному повідомленні, зокрема, вказано, що з повним текстом проектів регуляторних актів та аналізом їх регуляторного впливу можна ознайомитися щоденно (з 8.00 до 16.00, перерва з 13.00 до 14.00, крім вихідних) в Управлінні економічного розвитку, а також на офіційному сайті селищної ради - TAIROVSKA-GROMADA.GOV.UA, а також, що зауваження та пропозиції необхідно надсилати за адресою: 65496 вул. Перемоги, 27, селище Таїрове, Одеський район Одеська область, або на електронну пошту Управління економічного розвитку econom.ІНФОРМАЦІЯ_1
Також, відповідачем на офіційному веб-сайті оприлюднено рішення Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 54 сесії VIII скликання №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області".
Крім цього, рішення опубліковано і у газеті "ПІВДЕНЬ" (PIVDEN.MEDIA) #4 (14) липень 2025 року.
Щодо доводів апелянта, що органом місцевого самоврядування була прихована інформація про час скликання, місце проведення та питання, які передбачається внести на розгляд ради, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.10 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.
Так, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується, що Таїрівською селищною радою вжито всіх заходів щодо оприлюднення і проекту і самого спірного рішення та врахування думки жителів громади щодо нього.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач 04.06.2025 року за вих.№38 надіслав лист до відповідача за вх.№Ч-1215 від 18.06.2025 у якому громадська організація повідомила про подачу петиції щодо перегляду рішення про встановлення ставки земельного податку в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки (збільшення з 191.797,0 до 1.917.979,0 гривень, або 48 гривень за 1 кв.м.) для неприбуткових організацій…. 
У відповідь на вказане звернення позивача Таїровська селищна рада листом за вих. №Ч-1215 від 02.07.2025 р. повідомила громадську організацію, що відповідно до ст.9, ст.13, ст.14 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» з дотриманням вимог чинного законодавства Таїровська селищна рада оприлюднила проекти регуляторних актів та відповідних аналізів регуляторного впливу проектів регуляторних актів на офіційному сайті громади: «Головна > «Регуляторна політика» > «Повідомлення про оприлюднення проектів» > «Про встановлення податку» з якими можливо ознайомитись за посиланнями: https://tairovska-gromada.gov.ua/povidomlennya-pro-opriljudnennya-proektiv-09-31-31-17- 03-2023/ та https://tairovska-gromada.gov.ua/news/1743408292
Також, колегія суддів звертає увагу, що 16.05.2025 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов лист №44 (вх.№1526/02-07 від 16.05.2025) від ГО «Рибалки-любителі причалу №121 «Сухий лиман», стосовно включення до порядку денного засідання Постійної комісії Таїровської селищної ради з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, інвестиційної політики, та сесії Таїровської селищної ради питання про надання пільги громадській організації «Рибалки-любителі причалу №121 «Сухий лиман» зі сплати земельного податку, у зв`язку з чим було направлено лист голові постійної комісії Таїровської селищної ради з питань законності, депутатської діяльності та етики, реалізації державної регуляторної політики та запобігання корупції Світлані КОХАН для розгляду даного питання в межах своїх повноважень, у встановленому законодавством порядку. 
Крім того, у відповідь на лист громадської організації за вх.№1526/02-07 від 16.05.2025 Радою було повідомлено позивача, що відповідно до ст.12 Податкового кодексу України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів та зазначено, що на період дії воєнного чи надзвичайного стану сільські, селищні, міські ради мають право приймати рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів та податкових пільг із сплати місцевих податків та/або зборів без застосування процедур, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Крім того, у розділі «Регуляторна політика» на офіційному веб-сайті Таїровської громади (Таїровської селищної ради): https://tairovska-gromada.gov.ua/» Регуляторна політика» Повідомлення про оприлюднення проектів» Про встановлення податку - Про встановлення податку | Таїровська селищна рада територіальна громада Одеська область Одеський район вбачається, що оголошення «Про встановлення податку», затверджене спірним рішенням оприлюднене 15.05.2025 року. Наведена веб-сторінка містить посилання на проект оскаржуваного рішення та аналізів регуляторного впливу, які доступні за відповідними посиланнями.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строки прийняття оскаржуваного рішення та його оприлюднення повністю відповідають вимогам податкового законодавства і їх порушень судом не встановлено.
При цьому, колегія суддів зазначає, що з урахуванням оприлюднених рішень, подання громадською організацією петиції та її розгляд, листування між позивачем та відповідачем стосовно ставки земельного податку, неповідомлення про дату та час проведення сесії не перешкоджало громадськості вплинути на рішення, а з урахуванням в країні воєнного стану, знаючи про наявність проекту рішення та регуляторних актів, громадська організація мала право звернутися із запитом до селищної ради щодо дати, часу та місця проведення сесії та переліку питань (на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
До того ж, між іншим, колегія суддів зазначає, що відповідно до висновку Касаційного адміністративного суду Верховного Суду викладеному в постанові від 28 липня 2022 року у справі №120/8017/20-а неоприлюднення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування проекту рішення, як акту індивідуальної дії згідно вимог статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є підставою для безумовного скасування оскаржуваного рішення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його не дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на дійсність акта.
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 818/294/18, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, зокрема, неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону. Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації». Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд зазначає, що саме по собі порушення порядку оприлюднення проекту рішення ради не може бути підставою для скасування такого рішення.
Щодо посилання апелянта на недопуск представників громадськості до сесійної зали з посиланням на розпорядження № 146-СР від 27.06.2025 року, то колегія суддів зазначає, що такі доводи не підтверджені доказами, а саме фіксацією порушення або зверненням до ради для надання відповідних пояснень.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сесія була перенесена на півтори години, тобто пройшла того ж дня та причиною перенесення зазначено наявність великої кількості людей, водночас доказів того, що осіб присутніх на сесії не повідомили про її перенесення матеріали справи не місять.
В свою чергу на запит представника громадської організації, радою було надано документи, зокрема результати поіменного голосування 54 сесії від 27.06.2025 року, рішення з додатками.
Також суд враховує, Рекомендацію № R(87)16 Комітету міністрів Ради Європи (КМРЄ) щодо адміністративних процедур, які зачіпають велику кількість осіб (on administrative procedures affecting a large number of persons), що визначає такі принципи прийняття адміністративних актів, що мають вплив на велику кількість осіб, зокрема:
- пропозиція прийняття відповідного акта повинна бути донесена до зацікавлених осіб у доступній та відкритій формі і таким чином, щоб це забезпечувало поінформованість зацікавлених осіб про можливий вплив від прийняття акта на їх права, свободи та інтереси;
- беручи до уваги об`єкт та наслідки пропонованого адміністративного акта, статус або кількість зацікавлених осіб, компетентний орган може прийняти рішення про те, що процедура участі триватиме за однією або кількома з таких форм: a) письмові спостереження; b) приватні чи публічні слухання; c) представництво в дорадчому органі компетентного органу;
- адміністративний акт повинен бути доведений до відома громадськості та відповідне повідомлення повинно містити інформацію про основні висновки, що випливають із процедури прийняття акта; мотиви прийняття адміністративного акта; інформацію про способи заперечення проти прийняття адміністративного акта та строк, протягом якого вони повинні бути використаним.
Колегія суддів звертає увагу, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування поширюються деякі обмеження щодо оприлюднення таких актів у порядку, визначеному частиною четвертою статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також щодо виконання вимог законів України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з урахування введення в країні воєнного стану, встановлених обставин справи щодо опублікування проектів та прийнятого рішення, не доведення, що можливі порушення радою процедурних моментів щодо повідомлення громадськості про дату та час сесії, вплинули на суть рішення, колегія суддів приходить до висновків, що вищенаведені доводи апеляційної скарги не спростовують тих висновків, що Таїрівською селищною радою вжито всіх заходів щодо оприлюднення і проекту і самого спірного рішення та врахування думки жителів громади щодо нього, а отже відсутності порушення порядку, які б вплинули на правомірність оскаржуваного рішення.
Щодо встановленої ставки податку, суд зазначає, що з урахуванням п. 274.2 ст. 274 Податкового Кодексу України, вимоги податкового законодавства щодо встановлення ставок податку також відповідачем не порушені, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Стаття 274 Податкового кодексу України дозволяє встановлювати ставку до 12% від НГО для земель, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної/комунальної форми).
Громадська організація є суб`єктом господарювання, однак, позивач не є суб`єктом господарювання державної та комунальної форм власності.
При цьому, висновок позивача, що встановлена відповідачем у спірному рішенні ставка носить дискримінаційний характер, тому що органом місцевого самоврядування не встановлено підвищеної ставки щодо всіх постійних землекористувачів, а лише для певних категорій цих користувачів, які не є суб`єктами господарювання та не отримують прибутку є хибним, оскільки позивач у даній справі - Громадська організація «РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 «СУХИЙ ЛИМАН» є суб`єктом господарювання, що здійснює некомерційну господарську діяльність.
Розмір встановленої ставки повністю відповідає приписам Податкового кодексу України, а в органу місцевого самоврядування наявна компетенція по визначенню розміру відповідної ставки в межах, що встановлені даним кодексом. 
При цьому, колегія суддів також зазначає, що різниця в 1% та 10% базується на легітимній меті - забезпеченні виконання норм ст. 92 ЗКУ. Оскільки ПКУ прямо дозволяє диференціювати ставки для постійних користувачів залежно від їх статусу, а диференціація ставок у даному випадку відбувається не за формою власності, а за правовим статусом землекористування та обов`язком виконання вимог закону.
Отже, встановлена ставка земельного податку для земель водного фонду із видом цільового призначення 10.08. «Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей у розмірі 10% для юридичних осіб за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, вимогам Податкового кодексу України і не містить ознак дискримінаційного характеру
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно, в межах наданих повноважень, прийнято оскаржуване рішення №1185-VIII від 27 червня 2025 року "Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю) на території Таїровської селищної територіальної громади Одеського району Одеської області", а доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської організації "РИБАЛКИ-ЛЮБИТЕЛІ ПРИЧАЛУ №121 "СУХИЙ ЛИМАН" залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України 
Повний текст постанови складено та підписано 05 березня 2026 року . 

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова