Справа № 505/3461/25 
Провадження № 2/493/114/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», в інтересах якого діє представник Руденко К.В., через особистий кабінет системи «Електронний суд» звернулося до Подільського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Ухвалою судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2025 року справу за позовом ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Балтського районного суду Одеської області.
Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 04.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків.
11.11.2025 року на виконання ухвали про залишення позову без руху позивач подав до суду заяву про усунення недоліків з додатками, а саме позовну заяву, викладену у новій редакції з зазначенням дійсного прізвища відповідача, а саме відповідачем зазначено ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 18.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків.
26.11.2025 року представник позивача -  ОСОБА_4 через особистий кабінет системи «Електронний суд» звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, яке було задоволене ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2025 року.
10.12.2025 року з Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
В обґрунтування позову зазначено, що 24.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №Z06.00301.005724852, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 62991,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж терміном до 24.09.2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надав кредит відповідачу у розмірі 62991,00 грн.
25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС», укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 
26.07.2023 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС», та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 159547,13 грн., що складається з: 62677,50 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 43226,89 грн. - сума заборгованості за процентами; 53642,74 грн. – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. Станом на дату звернення позивача до суду відповідач заборгованість не сплатив. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.
Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання.
Ухвалою судді від 12.12.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначену ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано відповідачу рекомендованим листом на її зареєстровану адресу проживання: АДРЕСА_1 . Однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошти повернувся конверт із зазначеною ухвалою з відміткою «адресат відсутній». 
Оскільки відповідач не отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, тому ухвалою судді від 28.01.2026 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. Зазначена ухвала суду разом з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 25.02.2026 року були надіслані відповідачу рекомендованим листом на її зареєстровану адресу проживання. Однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошти повернувся конверт із зазначеними документами з відміткою «адресат відсутній». 
Так як іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик її як відповідача в судові засідання на 25.02.2026 року та 27.03.2026 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, у позові заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи просив проводити за відсутністю їх представника. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила.
У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомлення суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 24.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту та страхування № Z06.00301.005724852, що підтверджується копією договору. 
Відповідно до п. 1 договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту - цільовий (п. 1.1); сума кредиту – 62991,00 грн.(п. 1.2); процентна ставка та тип, % річних – 21,99 – змінювана (п. 1.3); строк кредиту – 36 місяців(п. 1.4).
Пунктом 1.5 встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, сплачуються згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua.
Відповідно до п. 1.7 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 62991 грн. на рахунок № НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» МФО 336310, а позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 5464,97 гривень згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ УКРАЇНА СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ» в AT «Ідея Банк» №26505355014198 через транзитний рахунок відкритий в АТ «Ідея Банк».
Пунктом 3.4. вказаного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку.
Також 24.09.2019 року ОСОБА_2 нанесенням власноручного підпису підписала Паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти.
Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту №1 від 24.09.2019 року та випискою з банківського рахунку відповідача.
Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № Z06.00301.005724852 від 24.09.2019 року, станом на 25.07.2023 року, становить 159547,13 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 62677,5 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 43226,89 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (платою за обслуговування заборгованості) 53642,74 грн.
25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитними договорами перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна».
Додатком №1 до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року є реєстр боржників, відповідно до якого, АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором № Z06.00301.005724852 від 24.09.2019 року, сума заборгованості становить 159547,13 грн.
26.07.2023 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року вбачається, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором № Z06.00301.005724852 від 24.09.2019 року, сума заборгованості становить 159547,13 грн.
Відповідно до вищевказаного, 10.12.2025 року з Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором № Z06.00301.005724852 від 24.09.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 159547,13 грн., що складається з: 62677,50 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 43226,89 грн. - сума заборгованості за процентами; 53642,74 грн. – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
При цьому, виходячи з положень ст.16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Так, у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13».
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №911/3185/20).
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
З позовної заяви вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 переходило двічі: від первісного кредитора АТ «Ідея Банк» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року, та від ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору кредиту та страхування. Розрахунок підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договорів факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором кредиту та страхування належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 159547,13 гривень на користь позивача підлягають задоволенню.
Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень та витрат на професійну правову допомогу в сумі 10000,00 гривень.
Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).
Як вбачається з наданої платіжної інструкції кредитного переказу коштів №3149 від 25.09.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача було надано копію договору № 02/08/2024 від 02.08.2024 року про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ФОП ОСОБА_4 , акт №56 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/08/2024 від 02.08.2024 року про надання юридичних послуг , витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі наданих послуг № 56, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені, судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 10000,00 гривень, які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 639, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договоромзадовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користьТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, заборгованість за договором № Z06.00301.005724852 від 24.09.2019 року в розмірі 159547,13 гривень, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень, а всього 171969,53 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 01.04.2026 року

СУДДЯ