Справа №390/1305/23
Провадження №1-кп/390/363/23

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
при секретарі – ОСОБА_2 , 
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілого – ОСОБА_4 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023120000000600 від 29.05.2023 відносно 
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ярівка Хотинського району Чернівецької області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, 
встановив:
солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, який з 17 квітня 2022 року відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеним наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2022 № 268 на посаду гранатометник 3-го аеромобільного відділення 1-го аеромобільного взводу 1-ї аеромобільної роти 1-го аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28.05.2023, в темну пору доби, близько о 23 год 49 хв, керував технічно-справним автомобілем «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 . Здійснюючи рух на вказаному транспортному засобі по автомобільній дорозі М-30 (Стрий-Тернопіль-Дніпро-Ізварине) з боку м. Умань Черкаської області у напрямку м. Кропивницький Кіровоградської області, водій ОСОБА_6 проявив власну необережність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – ПДР), позбавивши себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, щоб не наражати на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху.
Під час подальшого руху водій ОСОБА_6 , діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, рухаючись у вказаному напрямку, за межами населеного пункту по вул. Мурманській на території Кропивницького району Кіровоградської області, наближаючись до перехрестя із автомобільною дорогою М-13 Кропивницький – Платонове, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявив особисту неуважність та безпечність при намірі переїзду нерівнозначного перехрестя, проігнорував вимогу дорожнього знаку № 2.2 (Проїзд без зупинки заборонено). Продовжуючи свій рух далі, водій ОСОБА_6 не надав перевагу у русі транспортному засобі «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснював рух по головній дорозі зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Audi A4», чим грубо порушив вимоги п. 16.11 ПДР, внаслідок чого на відстані 6,4 м до краю проїзної частини дороги та 5,56 м до межі перехрестя допустив зіткнення транспортних засобів.
Тобто грубе порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась, та у результаті якої пасажир автомобіля «Audi A4» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 28 травня 2023 року він на автомобілі Audi A4 їхав до місця проходження служби у Кривий Ріг. Разом із ним було ще два пасажира: ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_8 . Вони рухалися із м. Тернопіль в напрямку м. Кропивницький. До вчиненого негативно ставиться. На одному із перехресть він не побачив дорожнього знаку «Стоп», продовжив рух та в`їхав у ліву стійку автомобіля Рено. Світлофори не працювали. Вину та цивільний позов визнає повністю. 
Допитаний у судовому засіданні 23.05.2023 потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що підтримує цивільний позов та просить його задовольнити. Пояснив, що у день ДТП він їхав з м. Києва, де працював, в с. Вільне, на авто Рено Меган. Пасажирів не було, десь біля 11 години, підїзжаючи до перехрестя, він побачив світло фар, спробував звернути, але не встиг. Далі втратив свідомість. Потім йому розказали про те, що сталось зіткнення. Йому запропонували проїхати до лікарні, бо був сильний струс, але він відмовився. По цій дорозі він часто їздить. На ній є знаки головної дороги. Зі сторони обвинуваченого був знак стоп та не працював світлофор. Щодо матеріальної шкоди, то обвинувачений йому нічого не відшкодовував. 
У зв`язку із неодноразовою неявкою іншого потерпілого, після вжиття можливих заходів забезпечення, судом розглянуто справу без його допиту. 
В судовому засіданні також дослідженні протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме:
- досудова доповідь, згідно із якою орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі й окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правпорушника від відбування покарання з випробовуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с.105-108 т.1)
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023120000000600 від 29.05.2023 (а.с.1б т.2);
- рапорт про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2023 (а.с. 6-7, 9, 10 т.2);
- довідки КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » щодо травм потерпілих (а.с. 8, 9а, 11 т.2);
- протокол огляду місця ДТП від 29.05.2023, схема та фототаблиця (а.с. 12-25 т.2);
- постанова про визнання та приєднання до кримінальних проваджень речових доказів від 29.05.2024, копія свідоцтва про реєстрацію т.з., ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2023 про накладення арешту на автомобіль «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 (а.с. 26-27, 30-32 т.2);
- постанова про визнання та приєднання до кримінальних проваджень речових доказів від 29.05.2024, документація автомобіля, ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 01.06.2023 про накладення арешту на автомобіль «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 (а.с. 33, 38-40 т.2);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_4 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 53 т.2);
- висновок експерта № 575 від 04.07.2023, в якому зазначено, що у ОСОБА_4 будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не описано. Вистанвлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою; виставлений діагноз: дисторзія зв`язково-м`язового апарату шийного відділу хребта, при дачі висновку за ступенем тяжкості не оцінювався, так як не підтверджений об`єктивними методами дослідження – згідно із п. 5 примітки «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ Укаїни від 17.01.1995 № 6 (а.с. 67 т.2);
- ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2023 про тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 , протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.06.2023 (а.с. 70-72, 73-74 т.2);
- висновок експерта № 574 від 04.07.2023, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден обличчя, рани лівої брови, закритої травми хребта: перелом дужки С6 хребця, нижнього суглобового відростка та поперечного відростка С7 хребця, верхнього суглобового відростку Тh1 справа. Ці тілесні ушкодження (окрім рани) утворились від дії тупого (-их) предмету (-ів), могли утворитися в строк вказаний в постанові та відносяться: садна обличчя – до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита травма хребта – до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу; тілесне ушкодження у вигляді рани лівої брови могло утворитися в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликають короткочасний розлад здоров`я, строком понад 6 до 21 доби. Говорити про механізм його утворення не є можливим, оскільки в наданій документації морфологічні характеристики цієї рани не описані. Ці тілесні ушкодження могли утворитися при найрізноманітніших обставинах, в тому числі і при обставинах дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 77-78 т.2);
- висновок експерта № СЕ-19/112-23/5121-ІТ від 23.06.2023, в якому зазначено, що на момент експертного огляду з технічної точки зору рульове керування та ходова частина автомобіля «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , знаходилися у працездатному стані. На момент експертного огляду з технічної точки зору рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , мають технічні несправності у вигляді: зрив з місця конструкційного кріплення рульового валу, зміщення з місця конструкційного встановлення передньої лівої підвіски, зміщення місця конструкційного встановлення амортизаційної сітки, розгерметизація шини переднього лівого колеса та часткова руйнація вентилю підкачки переднього лівого колеса, деформація педального вузла. Вищевказані пошкодження виникли під час ДТП. Так як яких-небудь несправностей рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи досліджуваного автомобіля «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , які могли виникнути до ДТП, виявлено не було, то запитання «Якщо несправності виникли до ДТП, то як це могло вплинути на керованість автомобіля?» не вирішувалося (а.с. 83-88 т.2);
- висновок експерта № СЕ-19/112-23/5123-ІТ від 26.06.2023, в якому зазначено, що на момент експертного огляду з технічної точки зору рульове керування та ходова частина автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходилися в непрацездатному стані. Робоча гальмівна система знаходилася в працездатному стані. На момент експертного огляду з технічної точки зору ходова частина автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , має технічні несправності у вигляді: зміщення з місця конструкційного встановлення передньої правої підвіски (з переду назад) в зборі з колесом, зміщення передньої правої амортизаційної стійки, деформація стійки стабілізатору поперечної стійкості, деформація важелю підвіски та зрив з місця конструкційного кріплення важелю підвіски та зрив з місця конструкційного кріплення важелю підвіски, а саме – з місця його кріплення до шарової опори, розгерметизація шин та деформація дисків переднього правого та лівого колеса. Вищевказані пошкодження виникли під час ДТП. Так як яких-небудь несправностей рульового керування ходової частини та робочої гальмівної системи досліджуваного автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які могли виникнути до ДТП, виявлено не було, то запитання «Якщо несправності виникли до ДТП, то як це могло вплинути на керованість автомобіля?» не вирішувалося (а.с. 92-98 т.2);
- висновок експерта № СЕ-19/112-23/5175-ІТ від 29.06.2023, в якому зазначено, що в момент входу в контакт кут між подовжніми осями автомобілів «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , та «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складав приблизно 60? (+/- 10?), що характерне до наближеного перехресного руху цих транспортних засобів перед зіткненням. В умовах розглянутої події автомобіль «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , передньою правою кутовою частини кузова контактував з передньою половиною бічної лівої частини кузова автомобіля «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 (а.с. 102-115 т.2 ); 
- висновок експерта № СЕ-19/112-23/5121-ІТ від 13.07.2023, в якому зазначено, що ринкова вартість автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, станом цін на 28.05.2023 становить 254257,50 грн. Вартість відновлювального ремонту: автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 430086,79 грн. Сума матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті ДТП становить 254257,50 грн (а.с. 102-115 т.2 ); (а.с. 102-115 т.2 ); (а.с. 120-146 т.2 );
- висновок експерта № СЕ-19/112-23/6448-ІТ від 11.07.2023, в якому зазначено, що в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Renault Mеgane» ОСОБА_4 в момент виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Водій «Renault Mеgane» ОСОБА_4 в цій ситуації, по заданих вихідних даних, не мав технічну можливість екстреним гальмуванням зупинити автомобіля «Renault Mеgane» до місця зіткнення, і тим самим не мав технічну можливість уникнути настання цієї пригоди. В цій дорожній обстановці належні дії водія автомобіля «Renault Mеgane» ОСОБА_6 перед виїздом на головну дорогу та можливого уникнення ДТП, регламентувалися вимогами п. 16.11 ПДР України. В цій дорожній ситуації водій автомобіля «Audi A4» ОСОБА_6 , виконуючи належним чином вимоги п. 16.11 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП. В причинному зв`язку з виникненням цієї ДТП, з технічної точки зору, були невідповідності дій водія а/м «Audi A4» ОСОБА_6 вимогам п. 16.11 ПДР України (а.с. 154-157 т.2 );
- копія посвідчення водія ОСОБА_6 (а.с. 177 т.2); 
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №1771 від 02.06.2023, в якому зазначено, що в крові ОСОБА_6 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аліловий спирти, наркотичні алкалоїди опію – морфін та кодеїн і їх синтетичні аналоги (а.с. 180-181 т.2 );
- характеристика ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05.06.2023, згідно із якою ОСОБА_6 загалом характеризується позитивно (а.с. 182 т.2); 
- довідка ОКНП « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від 05.06.2023, згідно із якою ОСОБА_6 до згаданої установи з приводу лікування не звертався (а.с. 184 т.2 );
- довідка з ОКНП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » від 09.06.2023, згідно із якою ОСОБА_6 за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в ОКНП ІНФОРМАЦІЯ_11 не звертався (а.с. 186 т.2);
- довідка ІНФОРМАЦІЯ_12 , згідно із якою ОСОБА_6 станом на 08.06.2023 не судимий (а.с. 188 т.2);
- копія посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_6 (а.с. 189 т.2);
- копія пенсійного посвідчення ОСОБА_6 у зв`язку із інвалідністю (а.с. 89 т.3);
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена.
Діяння ОСОБА_6 повинне бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив необережний, нетяжкий злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, не виявлено. 
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують. 
ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 182 т.2), є учасником бойових дій (а.с. 189 т. 2) на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.184, 186 т.2), не судимий (а.с. 188 т. 2), отримав інвалідність внаслідок війни (а.с. 102-115 т.3 ). 
В досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 22.05.2024 зазначено, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства (а.с.105-107 т.1). 
Позиції сторін 
Прокурор у своїй промові просив призначити покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих розмірів доходів громадян, а також вирішити питання щодо судових витрат та речових доказів. 
Потерпілий та його представник просили суд застосувати максимальне покарання та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, а також в повному обсязі задовольнити цивільний позов. 
Обвинувачений просив не карати його та взяти до уваги його дохід та заперечення на позов. Також просив не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у зв`язку із виконання службових завдань йому необхідно керувати автомобілем. 
Мотиви та позиція суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Нормою ч. 3 ст. 65 КК передбачено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 286 КК передбачено покарання за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно до частини 1 статті 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 69 КК на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки штраф у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначено як одне з основних покарань у санкції частини 1 статті 286 КК, особу не може бути звільнено від передбаченого нею обов`язкового додаткового покарання на підставі положень частини 2 статті 69 зазначеного Кодексу.
Вказана позиція викладена у Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 185/11807/23.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, суд дійшов висновку, що для перевиховання та виправлення ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, проте не у максимальних межах санкції статті. 
Позов потерпілого ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану злочином у сумі 254 257,50 грн та моральну шкоду у сумі 100 000 грн. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП завдано шкоди його майну - автомобілю «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яка становить 254 257,50 грн. 
Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав і моральної шкоди, оскільки його транспортний засіб зазнав тотальних ушкоджень. Вказаний автомобіль було придбано на заощадженя, які цивільний позивач багато років відкладав разом зі своєю дружиною. Вказаний транспортний засіб слугував для подружжя у багатьох задачах, надавав можливість приїжджати до міста Кропивницький для здійснення елементарних покупок, разом із внуками їздити на відпочинок. У зв`язку із цим оцінює моральні страждання у сумі 100 000 грн. 
Цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов визнав у повному обсязі. 
Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Висновком експерта № СЕ-19/112-23/5121-ІТ від 13.07.2023 сума матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті ДТП становить 254 257,50 грн. Зважаючи, що цивільним відповідачем не спростовано вказаний висновок належними та допустимими доказами, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити. 
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди завданої шкоди, суд виходить з наступного. 
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як передбачено ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» (далі – Постанова ПВСУ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Пункт 9 зазначеної Постанови ПВСУ передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду. 
Суд приймає до уваги глибину моральних страждань потерпілого у зв`язку із пошкодженням його майна, зважаючи на те, що обвинувачений на момент вчинення ДТП повертався до місця проходження військової служби, враховуючи те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, та вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 5 000 грн буде цілком відповідати критеріям розумності та справедливості. 
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути із обвинуваченого. 
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, із позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати. 
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 13 862 (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 00 к. 
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 254 257 (двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят сім) грн 50 к. матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди, завданої злочином.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Речові докази: 
-автомобіль «Renault Mеgane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повернути за належністю власнику – ОСОБА_4 та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 01.06.2023; 
-автомобіль «Audi A4», іноземна реєстрація НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , повернути за належністю володільцю – ОСОБА_6 та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2023.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, представнику потерпілого, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 

Суддя ОСОБА_1