Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 р. № 520/25955/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повернення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця з 10.12.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/35044/24 на підставі довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-В, № 05-30/39-В;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо прийняття поверненої від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області електронну пенсійну справу ОСОБА_1 про призначення їй з 10.12.2024 пенсії державного службовця на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/35044/24 на підставі довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-В, № 05-30/39-В для здійснення виплати пенсії в порядку, який визначений чинним законодавством України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області отримати від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення їй пенсії державного службовця на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/35044/24 на підставі довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-В, № 05-30/39-В для здійснення виплати пенсії в порядку, який визначений чинним законодавством України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повернення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця з 10.12.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/35044/24 на підставі довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-В, № 05-30/39-В та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо прийняття поверненої від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця, є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується матеріалами справи.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 березня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058).
10 грудня 2024 року Позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон України № 889) з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-6 та № 05-30/39-6.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 у справі № 520/35044/24 позов задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889, з зарахуванням періодів роботи посадової особи місцевого самоврядування у Фрунзенській районній раді м. Харкова та Фрунзенській районній у м. Харкові ради з 16 травня 2002 року по 20 лютого 2007 (включно).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2025 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишена без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 520/35044/24 – без змін.
В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання призначити пенсію у розмірі 60% заробітної плати згідно заяви позивача від 10 грудня 2024 року з урахуванням усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-6 та довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06 грудня 2024 року № 05-30/39-6, які видані Харківською обласною державною адміністрацією, судом відмовлено, оскільки пенсія позивачу з урахуванням періодів роботи посадової особи місцевого самоврядування у Фрунзенській районній раді м. Харкова та Фрунзенській районній у м. Харкові ради з 16 травня 2002 року по 20 лютого 2007 року не призначалась, а тому вказані позовні вимоги направлені на майбутнє та є передчасними.
На виконання рішення суду Відповідачем 2, в межах дискреційних повноважень, повторно розглянуто заяву Позивача від 10 грудня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889 із зарахуванням періодів роботи посадової особи місцевого самоврядування у Фрунзенській районній раді м. Харкова та Фрунзенській районній у м. Харкові ради з 16 травня 2002 року по 20 лютого 2007 (включно).
Представник відповідача зазначає, що позивач звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 520/35044/24 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області у місячний строк подати до суду звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області подати у місячний термін звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року по справі № 520/35044/24.
На виконання ухвали суду від Головним управлінням ПФУ у Волинській області подано звіт та доповнення до звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/35044/24.
Зокрема, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 520/35044/24 Відповідачем повторно розглянуто заяву Позивача від 10 грудня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889 із зарахуванням періодів роботи посадової особи місцевого самоврядування у Фрунзенській районній раді м. Харкова та Фрунзенській районній у м. Харкові ради з 16 травня 2002 року по 20 лютого 2007 (включно).
Основний розмір пенсії визначено з урахуванням страхового стажу 44 роки 06 місяців 25 днів та заробітної плати згідно довідок, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-6, № 05-30/39-6.
Відповідне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26 серпня 2025 року № 204650022821 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з урахуванням екстериторіального механізму опрацювання електронних пенсійних справ перевірено та завізовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Згідно матеріалів пенсійної справи позивач продовжує працювати на посаді державної служби.
Пунктом 13-1 розділу XV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 березня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058) встановлено, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) на умовах законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про статус народного депутата України”, “Про наукову і науково-технічну діяльність” у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України “Про прокуратуру”, “Про судоустрій і статус суддів”, виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.
У зв`язку з наведеним, Позивач продовжує отримувати пенсію, призначену за нормами Закону України № 1058.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі № 520/35044/24 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі № 520/25955/25 є процес фактичного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 520/35044/24.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтвердженим таким рішенням суду. Відповідно до ч. 6 цієї статті за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача за порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Аналіз відповідних норм процесуального закону свідчить, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статей 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, яким він скористався, подавши відповідну заяву у справі № 520/35044/24.
З урахуванням того, що питання процесу виконання рішення у справі № 520/35044/24 охоплюється рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 520/35044/24 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
Відтак, вимоги про визнання дій протиправними суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, зобов`язання вчинити дії на виконання іншого судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 420/5234/19, від 28 лютого 2023 року по справі № 260/1898/22 та від 27 червня 2023 року по справі № 160/18740/22.
Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що позивачем подано позов до відповідачів, в якому вона просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повернення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця з 10.12.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/35044/24 на підставі довідок про заробітну плату, виданих Харківською обласною державною адміністрацією від 06 грудня 2024 року № 05-30/38-В, № 05-30/39-В та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо прийняття поверненої від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області електронної пенсійної справи ОСОБА_1 про призначення пенсії державного службовця в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що вбачається з позовної заяви.
Таким чином, заявлені у даній справі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку позовного провадження.
Набрання рішенням суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.
Суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.
При розгляді позовних вимог позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема те, що виконавче провадження становить завершальну стадію судового провадження.
Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ЄДРПОУ 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43027, ЄДРПОУ 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   М.М.Панов