№ 209/7338/25 
№ 2-др/207/10/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року  м. Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді Притуляка С.А.
за участю секретаря судового засідання Тютюник Ю.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова нова» адвоката Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 09 лютого 2026 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова нова» заборгованість за кредитним договором, яка становить: 28990 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок. 
23.02.2026 року на адресу суду від адвоката позивача Андрущенко М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Заява обґрунтована тим, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки рішенням суду від 09 лютого 2026 року не було вирішено питання про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у сумі 5000,00 грн., вважає, що є підстави для винесення додаткового рішення суду та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження факту та розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, представником позивача адвокатом Андрущенко М.В. надано: договір про надання правової допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року, укладений між ТОВ «Іннова-Фінанс» та ОСОБА_2 , заявка на надання послуг від 01.09.2025р., акт приймання-передачі наданих послуг від 18.02.2026 року з визначенням ряду послуг наданих адвокатом Андрущенко М.В. ТОВ «Іннова-Фінанс» на суму 5000,00 грн., платіжна інструкція №22 від 19.02.2026р. згідно якої ТОВ «Іннова-Нова» було перераховано ОСОБА_2 кошти у сумі 5000,00 грн, з призначенням платежу: оплата за правничу допомогу згідно договір про надання правової допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Андрущенко М.В. та ордер.
Отже, позивачем документально підтверджено факт понесення витрат на правову допомогу, обумовлений необхідністю звернення до суду із позовом до відповідача, внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання.
При цьому, заяву про ухвалення додаткового рішення суд вважає прийнятною та поданою у відповідності до ЦПК України, оскільки справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні, без повідомлення сторін, отже судові дебати не проводилися; фактична оплата витрат на правову допомогу здійснена після ухвалення судового рішення по суті спору, отже на момент його ухвалення позивач не міг їх надати до суду.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц. 
Заперечень від відповідача проти розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та правомірність їх стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова нова» адвоката Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова нова» 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова нова», код ЄДРПОУ 44127243, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя С.А. Притуляк