Справа№938/1722/25 
Провадження № 2/938/78/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року      селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Мартищук Х.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі- ТОВ «ФК «Ейс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9814719 від 14.06.2024 у розмірі 22869 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та ОСОБА_1 14.06.2024 року укладено кредитний договір №00-9814719 на суму 8050 гривень. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатор 74651. На виконання кредитного договору 14.06.2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» на платіжну карту НОМЕР_1, що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. 17.12.2024 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Надалі 02.06.2025 року між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №02/06/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунок позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 22 869 гривень, з яких 8050 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 14819 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Ухвалою суду від 22.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію.
Від АТ КБ «ПриватБанк» до суду поступила витребувана інформація.
Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 80, 82), у позовній заяві представник позивача вказав про розгляд справи за його відсутності та не заперечував щодо заочного розгляду справи у разі неявки у судове засідання відповідача (а.с. 5).
Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином, шляхом доставлення судових повісток на 19.12.2025 року та на 25.02.2026 року до його електронного кабінету (а.с. 73, 81), про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
Судова повістка на 26.11.2026 року повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.68-71).
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно зі ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У ч. 1 ст.280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч.3 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Такі правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.06.2024 року уклав договір кредитної лінії №00-9814719 із ТОВ «Макс Кредит», який підписано одноразовим ідентифікатором 74651(а.с. 6-10), за умовами договору сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) 7000 гривень, тип кредиту - кредитна лінія, цільове призначення (мета отримання) - на споживчі потреби, строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - «09» червня 2025 р. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме на «09» липня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (п.1.2-1.4).
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,45% (один цілих 45 сотих) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (а.с. 1.5).
Відповідно до п.1.6 умов договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає: 1050 гривень, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього договору.
Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (п.1.7).
Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 44590 гривень. (п.1.9).
Відповідно до п.2.8 кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: "14" червня 2024 р. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7000.00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Невід`ємною частиною цього договору є графік платежів - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, розрахована, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки по поверненню кредиту та оплати процентів, комісії за надання кредиту на умовах та у строки, визначені в договорі (додаток №1 до цього договору) (п. 7.21)
Із додатку №1 до кредитного договору №00-9814719 від 14.06.2024 року - графіку платежів, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с. 11) вбачається, що загальна вартість кредиту 44590 гривень, з яких 7000 гривень - тіло кредиту, 1050 гривень - комісія за надання кредиту, 36540 гривень - проценти.
Також відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-34), умови якого відповідають умовам укладеного кредитного договору між сторонами.
Довідкою ТОВ «Максі Кредит» про ідентифікацію (а.с. 32 зворот) підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір 00-9814719 від 14.06.2024 року ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору одноразовим ідентифікатором 74651, відправленого 14.06.2024 року на номер телефону НОМЕР_3 .
Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 24.11.2025 року №20.1.0.0.0/7-251119/38664-БТ (а.с.76, 77), на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , а також емітовано інші карти. Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим. Крім того надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 , з якої вбачається, що 14.06.2024 року зараховано суму 7000 гривень.
Таким чином, позивачем доведено факту укладення договору первісним кредитором з відповідачем та факт перерахування останньому грошових коштів.
Відповідно до детального розрахунку ТОВ «Макс Кредит», заборгованість ОСОБА_1 за договором №00-9814719 від 14.06.2024 року (а.с. 20-21), складає 22869 гривень, з яких 7000 гривень - заборгованість за основним боргом, 14819 гривень - заборгованість за процентами, 1050 гривень - заборгованість за комісією, 3500 гривень -штрафні санкції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
З договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року, акту прийому-передачі реєстру боржників до вказаного договору, платіжних інструкцій в національній валюті та реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «МаксКредит» до договору факторингу № №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року (а.с. 47-50, 45, 43 зворот -45, 45 зворот -46) встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9814719 від 14.06.2024 року ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на суму 22869 гривень.
Відповідно до договору факторингу №02/06/25-Е від 02.06.2025 року, акту прийому-передачі реєстру боржників до вказаного договору, платіжної інструкції в національній валюті від № 370 від 30.09.2025 року та реєстру боржників до договору факторингу № №02/06/25-Е від 02.06.2025 року (а.с. 41-43, 22, 21 зворот, 39 зворот - 40) встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9814719 від 14.06.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на суму 22869 гривень.
Отже, позивачем доведено факту переуступки права вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9814719 від 14.06.2024 року від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а надалі від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача належними доказами.
Із виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9814719 від 14.06.2024 року ТОВ «Ейс» (а.с. 19 зворот) заборгованість ОСОБА_1 становить 22869 гривень, з яких 8050 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 14819 гривень - заборгованість за процентами.
Матеріали справи не містять доказів повного чи часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів.
Отже відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, а саме отримавши грошові кошти не повернув їх.
У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача 8050 гривень - заборгованості за тілом кредиту та 14819 гривень - заборгованість за процентами.
Однак як вбачається з умов договору №00-9814719 від 14.06.2024 року відповідачу надано кредит в розмірі 7000 гривень. Матеріали справи не містять доказів збільшення суми кредиту.
При цьому суд звертає увагу, що позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією.
За наведених обставин, позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача на користь позивача за договором кредитної лінії №00-9814719 від 14.06.2024 року підлягає стягненню 7000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14819 гривень - заборгованість за процентами, що в загальному розмірі становить21819 гривень.
Уст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.
У зв`язку зі частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2311,18 гривень (21819*2422,40/22869).
Крім того, представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, на підтвердження чого долучив: договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року укладений між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВФК «Ейс» у п.3.1. якого вказано про те, що отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги вібувається у формі гонорару. П. 3.3 гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в потоколі погодження вартості послуг до договору (а.с. 17-18). 
Із протоколу погодження вартості послуг та акту прийому - передачі наданих послуг №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, додаткової угоди №25771056441 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року (а.с. 17 зворот, 15, 15 зворот), вбачається загальна вартість за надані послуги у справі за позовом до ОСОБА_1 у розмірі 7000 гривень, з яких 5000 гривень - складання позовної заяви, 1000 гривень - вивчення матеріалів, 500 гривень - підготовка адвокатського запиту та 500 гривень - підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів.
Згідно зі ч.ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвокатапідлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послугпомічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та напідставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціноюпозову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 8ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року в справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст. 137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року в справі №742/2585/19.
Таким чином, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача 3000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №00-9814719 від 14.06.2024 року в розмірі 21819 (двадцять одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять) гривень, з яких 7000 (сім тисяч) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14819 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у сумі 2311 (дві тисячі триста одинадцять) гривень 18 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:
товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: вул. Алматинська, буд.8, офіс 310а, м. Київ;
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Наталія ЧЕКАН