Справа № 127/38737/25
Провадження № 2/127/9201/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2026   м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та повідомила, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 , від якого у них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з позовною заявою із додатками було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. 
Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.03.2023 року (а.с. 5).
Від шлюбу у сторін народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.2024 року (а.с.4).
Згідно із довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №4018 від 14.11.2025 року ОСОБА_1 отримує державну допомогу при народженні дитини з 01.07.2025 року до 30.10.2027 року (а.с. 6).
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до положень ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 10.12.2025 року. 
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 84 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи стягнення з 10.12.2025 року.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Рішення допустити в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.  Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,  АДРЕСА_1 ).
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Суддя: