Справа №718/178/26
Провадження №1-кп/718/14/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2026 року м.Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі: 
головуючого судді     ОСОБА_1 
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №12025262110000279 від 12.11.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ошихліби, Кіцманського району, Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
за участю учасників судового провадження:
прокурора     ОСОБА_4 
потерпілого ОСОБА_5 
обвинуваченого    ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_6 

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
12.11.2025 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився у приміщенні літньої кухні домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводив дозвілля та розпивав спиртні напої. В подальшому, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувався конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення фізичного болю шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлено, усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс численні удари кулаками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_5 в ділянки розташування життєво-важливих органів, а саме в ділянки тулуба та голови, завдавши йому фізичного болю і заподіявши тілесні ушкодження.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на тулубі; забійних ран: в ділянці нижньої губи, в ділянці лівої вушної раковини, на голові; закритих переломів 4-12 ребер справа, які ускладнилися травматичним гематораксом; вдавленого перелому дуги виличної кістки та перелому склепіння черепа, верхньої щелепи.
Відповідно до висновку експерта ЧОБ СМЕ №04-Е від 23.01.2026, синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень; рани – до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; перелом верхньої щелепи – до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я; вдавлений перелом вилицевої кістки зліва та перелом склепіння черепа, закриті переломи 4-12 ребер зліва, які ускладнилися гемотораксом – до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Позиція учасників провадження
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України, визнав повністю. Пояснив, що у зв`язку із станом сп`яніння частково не пам`ятає всіх подій, однак те, що пам`ятає відповідає викладеним у пред`явленому йому обвинуваченні, та відповідає дійсності. 
Так, дійсно 12.11.2025 він, перебуваючи вже в стані алкогольного сп`яніння, біля 13 години прийшов до свого кума ОСОБА_5 додому в АДРЕСА_2 , де удвох продовжили розпивати алкогольні напої, на кухні випили пляшку горілки. Далі ОСОБА_5 відійшов, впав зі сходів, він допомагав йому піднятись. Пам`ятає як наносив потерпілому удари руками та ногами в різні частини тіла. Зайшла дочка потерпілого, почала кричати. Про вчинене шкодує та щиро розкаюється. Під час лікування потерпілого на стаціонарному лікуванні, відшкодував йому витрати на лікування в повному розмірі, загальною сумою біля 60 000 грн. Просить його суворо не карати, просив вибачення у потерпілого та його родини. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має та в майбутньому мати не буде, вони давно друзі, сталось непорозуміння, йому все відшкодовано. Пояснив, що протягом дня перебував в стані алкогольного сп`яніння, детально не пам`ятає обставин нанесення йому тілесних ушкоджень, прийшов до тями вже в реанімації. Просить суворо не карати ОСОБА_3 . 
Прокурор ОСОБА_4 підтримав викладене обвинувачення, вважаючи його доведеним, посилався на матеріали кримінального провадження. Запропонував призначити обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із встановленням, на підставі ст. 75 КК України, іспитового строку 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. Щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , не вбачає підстав. Просив вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні та судових витрат. Внесену заставодавцем заставу – повернути після набрання вироком законної сили, оскільки процесуальні обов`язки обвинувачений не порушував. 
Захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КК України, посилався на позитивні характеристики ОСОБА_3 за місцем проживання, відсутність судимостей, сімейний стан, переконливо послідовну позицію потерпілого ОСОБА_5 про відсутність претензій до обвинуваченого, повне відшкодування шкоди. Вважав, що звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік буде справедливим в даному випадку відносно ОСОБА_3 . 
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
-12.11.2025 до ЄРДР внесено відомості за № 12025262110000279 відносно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України (м.к.п. 1 том1)
-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.11.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_3 , звернулася до поліції із усною заявою про те, що 12.11.2025 близько 15:25 у приміщенні літньої кухні, що за адресою АДРЕСА_2 , на підлозі без свідомості виявила батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за вказаною адресою з тілесними ушкодженнями. Також вказує, що у її присутності житель с.Ошихліби ОСОБА_8 завдав декілька ударів батькові. (м.к.п.10 том1)
-Заява ОСОБА_7 про добровільну згоду поліції щодо проникнення до свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 (м.к.п. 11 том1)
-Протокол огляду місця події від 12.11.2025 року, який проведено у домогосподарстві за адресою АДРЕСА_2 . Під час якого виявлено та вилучено: 1) змив речовини бурого кольору на марлевий тампон із поверхні підлоги приміщення літньої кухні; 2) недопалок цигарки із попільниці, що на кришці столу; 3) недопалок цигарки із попільниці, що на кришці столу; 4)кришка пляшки із написом «Pervak», із попільниці кришки столу; 5) одяг (чоловіча футболка) зі слідами речовини бурого кольору, вилучено зі стільниці кухонної тумби літньої кухні; 6) сліди взуття з поверхні підлоги приміщення літньої кухні, разом з фототаблицею (м.к.п.12-21 том1)
-Протокол освідчення на наявність тілесних ушкоджень від 12.11.2025 року , під час якого проведено освідчення гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , за результатами якого на тілі ОСОБА_3 наявні тілесні ушкодження: синці на середньому пальці правої руки (м.к.п.25 том1)
-Висновок експерта №04-Е від 22-23.01.2026 року, за підсумками якого у гр.. ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на тулубі; забійних ран: в ділянці нижньої губи, в ділянці лівої вушної раковини, на голові; закритих переломів 4-12-го ребер справа, які ускладнилися травматичним гемотораксом; вдавленого перелому дуги виличної кістки зліва та перелому склепіння черепа, верхньої щелепи.
Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею травмування, цілком можливо при обставинах, які описані в фабулі постанови, внаслідок нанесення потерпілому чисельних ударів руками та ногами сторонньою особою по голові та по тулубу, можуть відповідати терміну на 12.11.2025 року. 
Вище описані тілесні ушкодження не характерні для само спричинення власноруч потерпілим, а також для самостійного падіння останнього з висоти власного зросту з подальшим ударянням об бетонну, грунтову поверхню землі (м.к.п.172-173 том1) 
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Показання обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ногами та руками, в тій частині якій пам`ятає, співпадають із показаннями потерпілого та дослідженими матеріалами кримінального провадження, в сукупності доповнюють одне одного та доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1ст. 121 КК України. 
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки останній вчинив  умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченій, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує повне визнання нею своєї вини, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судимий, офіційно не працює, на спеціальних обліках у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, одружений, являється батьком двох дочок (повнолітніх). 
Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає – щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування шкоди.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у скоєному розкаявся, щиро шкодує про скоєне, а потерпілий не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого та просив не позбавляти його волі, претензій не заявляв, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнити від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, застосування мінімального покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від його відбування із покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, тобто без ізоляції від суспільства, буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання.
Мотиви інших рішень
Також суд вважає, що ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою, врахувавши положення ч. 5 ст. 72 КК України. 
Суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили, після чого заставу слід повернути заставодавцю.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-25/14068-БД, які згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №12025262110000279 (м.к.п.92) складають 10 296 гривень 13 копійок - підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. 
На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_3  наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 12.11.2025 року до моменту його звільнення з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави – 17.11.2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін - заставу.
Заставу, внесену відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 листопада 2025 року в сумі 60 560,00 гривень – повернути заставодавцю ОСОБА_9 , після набрання вироком суду законної сили. (м.к.п.71-79)
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме: 
-Зразок букального епітелію ОСОБА_3 , який упакований в сейф-пакет №2899687; два недопалки цигарки із попільнички, що на кришці столу, які упаковані в паперовий конверт опломбований №NPU-02216558 та NPU-0221659; кришку пляшки «Первак», яка упакована в паперовий конверт опломбований №NPU-0221660; змив на марлевий тампон речовини бурого кольору із поверхні підлоги приміщення літньої кухні, упакований в паперовий конверт, опломбований NPU-0221656; зрізи нігтьових пластин із пальців лівої руки ОСОБА_3 , зрізи нігтьових пластин із пальців правої руки ОСОБА_3 , упаковані в паперових конвертах, опломбовані NPU-0221663 та NPU-0221664; змив з правої долоні ОСОБА_3 , упакований в паперовий конверт, опломбований NPU-0221662 - знищити; (м.к.п.93,95,97,105,121, 139)
-Штани камуфляжні, упаковані в паперовий конверт коричневого кольору, опломбований NPU-0221666; взуття чорного кольору, шкарпетки, упаковано в паперовий конверт коричневого кольору, опломбований NPU-0221667 – повернути власнику ОСОБА_3 ; (м.к.п.113, 115)
-Чоловіча футболка, упакована у паперовий конверт коричневого кольору, опломбований NPU-0221657 – повернути власнику ОСОБА_5 (м.к.п.123)
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 10 296 (десять тисяч двісті дев`яносто шість ) гривень 13 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя:          ОСОБА_1