ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Справа № 914/2883/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від позивача (скаржника) - Павлюк І.А. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від відповідача - Ткачук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , вих.№02/02-2026 від 02 лютого 2026 року
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 січня 2026 року, суддя Запотічняк О.Д.
про закриття провадження
у справі № 914/2883/25
за позовом ОСОБА_1 , м. Рівне
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне тепло транс сервіс», м. Львів
про зобов`язання вчинити дії

встановив:
15 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне тепло транс сервіс» про зобов`язання вчинити дії, а саме:
-надати належним чином засвідчені копії всіх рішень загальних зборів учасників ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.03.2025;
-надати належним чином засвідчені копії наступних документів:
а) річної фінансової звітності ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно);
б) документи звітності ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно), що подаються відповідним державним органам;
в) документи, що підтверджують права ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» на майно за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно);
г) документи бухгалтерського обліку ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» щодо набуття (придбання) товариством основних засобів за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно).
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2025 року прийнято справу № 914/2883/25 до провадження.
В процесі розгляду справи відповідач звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. Клопотання обґрунтоване надісланням позивачу запитуваних ним документів, відтак, відсутністю спору у цій справі.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13 січня 2026 року закрито провадження у справі № 914/2883/25 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідач надав позивачу усі документи; а заява відповідача про закриття провадження у справі не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб; на момент розгляду справи по суті від позивача не надходило жодних клопотань.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 січня 2026 року у справі № 914/2883/25, а справу передати на розгляд суду першої інстанції. Зокрема, зазначає, що судом не в повній мірі з`ясовано чи дійсно відповідачем надано документи, які визначені у пункті 1 прохальної частини позовної заяви; не було досліджено які саме документи відповідач надіслав позивачу, а тому висновок суду про те, що відповідач надав всі документи вважає загальним твердженням без встановлення факту виконання відповідачем заявлених позовних вимог щодо витребування документів. Наголошує, що відповідач не надав позивачу копії всіх протоколів загальних зборів ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.03.2025. Так, позивачем за допомогою електронної системи публічних закупівель в Україні «Прозорро», після отримання за супровідним листом №12/01-2026 від 12 січня 2026 року документів на 291 аркуші від відповідача, було самостійно знайдено протоколи загальних зборів учасників товариства за період, який вказано у позовній заяві (з 01.01.2019 по 31.03.2025), а саме: протоколи загальних зборів ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» від 08.02.2022 року, від 08.02.2024 року та від 07.02.2025 року. Крім цього, вважає, що судом було порушено норми процесуального права, а саме: вимоги ч.8 ст.80 та ч.2 ст.207 ГПК України, оскільки клопотання про закриття провадження у справі подано відповідачем після закриття підготовчого провадження та без обґрунтування причин неподання такого клопотання у підготовчому засіданні.
Від відповідача до суду надійшли пояснення у справі, в яких він повідомив, що повторно надіслав позивачу копії відповідних рішень загальних зборів на його поштову адресу, які ним отримано - 09 лютого 2026 року.

Судове засідання з розгляду апеляційної скарги здійснювалося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за клопотанням представника позивача та відповідної ухвали суду.
Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 січня 2026 року у справі № 914/2883/25, а справу передати на розгляд суду першої інстанції, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Статтею 231 ГПК України визначено підстави для закриття провадження у справі. Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
При цьому обов`язок щодо перевірки вказаних обставин покладається на суд, який розглядає справу.
Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення (такий висновок наведено в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).
Як вбачається з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 предметом спору у цій справі є вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме:
-надати належним чином засвідчені копії всіх рішень загальних зборів учасників ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.03.2025;
-надати належним чином засвідчені копії наступних документів:
а) річної фінансової звітності ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно);
б) документи звітності ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно), що подаються відповідним державним органам;
в) документи, що підтверджують права ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» на майно за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно);
г) документи бухгалтерського обліку ТОВ «Рівне тепло транс сервіс» щодо набуття (придбання) товариством основних засобів за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 (включно).
Колегія суддів враховує, що вимога позивача в частині надання всіх рішень загальних зборів учасників товариства не є конкретною, оскільки не зазначено кількість таких рішень та дати їх прийняття, у зв`язку з чим, суд був позбавлений можливості дослідити самостійно чи відповідачем надано позивачу всі такі рішення, однак, на суд покладається обов`язок встановити чи після надіслання відповідачем позивачу таких рішень між сторонами не залишилося у зв`язку з цим неврегульованих питань, чого помилково не було зроблено судом, а відтак, зроблено передчасний висновок про відсутність предмету спору та як наслідок наявність підстав для закриття провадження у справі.
Слід зазначити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.231 ГПК України).
Відтак, закриття провадження у цій справі, без з`ясування обставин того чи не залишилося між сторонами у зв`язку з цим неврегульованих питань, позбавило позивача права на отримання вирішення його спору (частини позовних вимог).
Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про помилкові висновки суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки між сторонами залишився спір щодо надання позивачу усіх рішень загальних зборів учасників товариства за вказаний ним у позовній заяві період.
Водночас, апеляційний суд переглядає ухвалу місцевого господарського суду станом на час її постановлення, у зв`язку з чим, не бере до уваги доводи відповідача про повторне (після постановлення оскаржуваної ухвали) надіслання позивачу запитуваних документів.
Поряд з цим, суд відхиляє доводи скаржника про порушення судом першої інстанції положень ч.8 ст.80 та ч.2 ст.207 ГПК України.
Так, частиною 8 ст.80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч.2 ст.207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Слід зазначити, що подання клопотання про закриття провадження у справі не обмежується стадією розгляду справи, а за наявності таких обставин суд зобов`язаний постановити таку ухвалу і без клопотання сторони за власною ініціативою. Водночас докази щодо відсутності предмета спору (докази надіслання на адресу позивача запитуваних ним документів) відповідачем надано до суду першої інстанції після появи таких.
Відповідно до ч.2 ст.232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
У ч.ч.4, 5 ст.231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету; ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена
Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про закриття провадження у справі (п.13).
Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому, підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст.280 ГПК України).
В силу ч.3 ст.271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування ухвали місцевого господарського суду про закриття провадження у справі та передачу справи на розгляд суду першої інстанції.
Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нове, враховуючи вимоги ч.14 ст.129 ГПК України, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно із загальними правилами статті 129 ГПК.
Керуючись ст.ст.231, 236, 255, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 січня 2026 року у справі № 914/2883/25 скасувати.
Справу № 914/2883/25 передати на розгляд Господарському суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 13 березня 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.