Справа№ 953/78/26 
н/п 2-а/953/47/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"11" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
за участю секретаря Реуцькій Н.В,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Жукової Валентини Михайлівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
У С Т А Н О В И В: 
05.01.2026 до Київського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Жукової В.М., в якому представник позивача просить скасувати постанову №R244668 від 08.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 гр. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно до протоколу № 13416 від 08.12.2025р. по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення, в пункті 2 Прикінцевих положень Закону України від 21.03.2024р. № 3621-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», зі змінами внесеними Законом України від 12.02.2025р. № 4235-ІХ про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих положень Закону України від 21.03.2024р. № 3621- ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», які набули чинності 15.02.2025р. (далі Закон №3621), який за кваліфікацією документів належить до законодавства про оборону, визначено, що громадянам України віком від 25 до 60 років, цим Законом (крім осіб, визначених в установленому порядку особами з інвалідністю) з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05 червня 2025р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. 
Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення № R244668 від 08.12.2025р. за результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився) від проходження ВЛК (п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 21.03.2024р. № 3621-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підписання та отримання протоколу, наполягав на розгляді справи в присутності адвоката та можливості скористатись своїм правом на отримання правничої допомоги. Всупереч вимогам діючого законодавства України, відповідач відмовив ОСОБА_1 у залученні адвоката, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснили розгляд справи без дотримання прав позивача на правничу допомогу, відмовили у присутності адвоката. Вказує, що постанову про притягнення ОСОБА_1 йому не надали, не зважаючи на те, що він наполягав на її отриманні. Безпосередньо копію постанови по справі про адміністративне правопорушення № R244668 від 08.12.2025р. було отримано тільки після направлення адвокатського запиту на адресу ТЦК та СП 11.12.2025р. Відповідь на адвокатський запит з копіями протоколу та постанови було направлено на електронну пошту адвокату Жукової В.М. лише 23.12.2025р.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до інформації з військово-облікового документу № 040420231455779700119, сформованого 19.12.2025р., позивач має військове звання солдат, ВОС 999097. Відповідно до даних з Резерв+ ОСОБА_1 16.12.2025р. пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Зазначає, що для проходження військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби законодавством передбачено прийняття відповідного РІШЕННЯ військово-лікарською комісією чи відповідним районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, або керівником ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП. При винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, відсутні, РІШЕННЯ військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або керівника ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП, тобто наказ або розпорядження начальника ТЦК та СП про проведення медичного огляду позивача до 05.06.2025 року.
Крім того, відповідач виявив правопорушення не пізніше 05.06.2025 року, притягнув позивача до відповідальності та наклав адміністративне стягнення лише 08.12.2025 року, тобто за межами строків накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з вищевикладеним вважає, що постанова має бути скасована, а провадження у справі закрите.
27.01.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Вказує, що відповідачем встановлено, що позивач до 05.06.2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби не пройшов. Відповідно до даних з АІКС «ОБЕРІГ» гр. ОСОБА_1 , 03.10.2018 призовною комісією Київського району м. Харкова визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. 08.12.2025 винесена постанова №R244668 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Судом встановлено, що 08.12.2025 ТВО начальника ОСОБА_2 прийнято постанову № R44668 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з непрохордженням ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Громадяни які визнані обмежено придатними, не пройшли до 05 червня 2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Фактичною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що ним не була пройдена військово-лікарська комісія.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Тобто, диспозиція ст. 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону України від 12.02.2025 року №4235-ІХ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», абз.4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX Пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції:
"2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Системний аналіз цитованих норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю).
Тобто обов`язковою умовою для того, щоб стверджувати про наявність у громадянина України віком від 25 до 60 років обов`язку щодо повторного проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) є наявність у такої особи попереднього висновку ВЛК, якою особу визнано обмежено придатною до військової служби, і такий висновок повинен бути складений до 12 травня 2025 року.
За відсутності цієї обставини, проходження ВЛК регулюється абз. 2 п. 69 Постанови Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024, відповідно до якого особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
Згідно з п. 74 Постанови № 560 військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Відповідно до абз. 4 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Системний аналіз цитованих норм дає підстави стверджувати, що громадяни України, які не були визнані обмежено придатними до військової служби до 04 травня 2024 року (дата набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196), зобов`язані пройти військово-лікарську комісію виключно на підставі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, виданого за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та сформованого відповідно до пункту 74-1 Постанови № 560.
Як вбачається з військово-облікового документа Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до постанови ВЛК є придатним, дата ВЛК: 16.12.2025 рік.
Разом з тим, як вбачається з долученого представником відповідача витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 03.10.2018 року Призовною комісією Київського району м. Харкова визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Разом з тим, 16.12.2025, протокол №2025-1216-1451-4082-3 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 визнаний придатним, тобто після складення постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 до 04 травня 2024 року(дата набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) був визнаний обмежено придатним відповідним висновком ВЛК. За таких обставин, на позивача поширюються вимоги пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX, який передбачає наявність у особи обов`язку самостійно ініціювати та пройти до 05.06.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Таким чином, постанова №R244668 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складена 08.12.2025 року відносно ОСОБА_1 є законною.
Щодо тверджень представника позивача стосовно того, що адміністративне стягнення накладено поза межами строків, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Статтю 210-1 КУпАП доповнено частиною 3 Законом України № 3696-XI від 09.05.2024 року, який набрав чинності 19.05.2024 року.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України- за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду. Чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Отже, до 05.06.2025 року громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби повинні були пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Днем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 статті. 210-1 КУпАП, є день коли, позивачем не вчинені дії, які він повинен вчинити цього дня, тобто таким днем є 05.06.2025 року як останній день встановлений законодавцем для проходження військово-лікарської комісії, особам які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби.
Як передбачено абз. 11 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
Як вбачається з постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 №R244668, за результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 е пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Згідно протоколу №13416 про адміністративне правопорушення, 08.12.2025 о 17.30 в ході вивчення наявних облікових документів в ІНФОРМАЦІЯ_8 та відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено факт порушення громадянином України ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Тобто, вчинення позивачем в особливий період правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було виявлено 08.12.2025 року, до адміністративної відповідальності позивача було притягнуто 08.12.2025, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 38 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Жукової В.М.
Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд
у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Жукової Валентини Михайлівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        С. Л. Шаренко