ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
23 лютого 2026 року 	Справа № 280/11157/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166 ЄДРПОУ 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Запорізьку міську раду (ЄДРПОУ 04053915; пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
ВСТАНОВИВ:
18 рудня 2025 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829-UA23060070000082704 винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким гр. ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання з орендної плати за землю за 2025 рік в сумі 86608,01 грн. в частині оскарження надмірно нарахованого податку в сумі 48317,19 грн., як таке що суперечить законодавству України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що орендна плата визначається договором оренди землі та є його істотною умовою, яка може змінюватися лише за згодою сторін. Пункт 12 Договору оренди землі від 22 вересня 2025 року № 201505000100396 не передбачає в односторонньому порядку зміни розміру орендної плати, або інших умов договору. Аналізуючи умови Договору землі від 22 вересня 2015 року, які є чинними та незмінними на сьогоднішній день, розмір орендної плати зазначеної в Договорі є вище визначеної законодавством України нижньої граничної межі річної суми платежу по орендної платі за земельні ділянки. Орендна плата за земельну ділянку, яка визначена в Договорі оренди землі, та становить 38 290,82 грн.., відповідає вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. Позивач вважає дії ГУ ДПС у Запорізькій області такими, що суперечать законодавству України, оскільки вказує податкове повідомлення - рішення форма «Ф» від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829-UA23060070000082704 з урахуванням коефіцієнта індексації за 2025 рік прийняте відповідачем без врахування Договору оренди земельної ділянки, норм Податкового кодексу України. Позовну заяву просить задовольнити.
Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/11157/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС України у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України.
02 січня 2026 року представником відповідача до суду подано заяву про залучення Запорізької міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки судове рішення, за наслідками розгляду даної справи, вливає на права та обов`язки Запорізької міської ради.
Також, 02 січня 2026 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки чинним законодавством визначено, що при визначенні розміру орендної плати у випадку передачі в оренду земель комунальної власності слід враховувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером кадастровим номером №2310100000:05:006:0110 за адресою АДРЕСА_2 складає 5 236 717,20 грн., розмір орендної плати складає 3%. З покликанням на норми статті 289 Податкового кодексу України зазначає, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Відповідач вважає свої дії в частині обрахунку позивачу орендної плати за землю за 2025 рік з урахуванням індексації правомірною, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою суду від 08 січня 2026 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Запорізьку міську раду. Запропоновано Запорізькій міській раді надати пояснення стосовно предмету спору в даній справі у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали судді.
22 січня 2026 року від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення, у яких представник Запорізької міської ради погоджується з позицією відповідача висловленою у відзиві на позовну заяву, а саме, що позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) при розрахунку та сплаті орендної плати за земельну ділянку №2310100000:05:006:0110 за адресою м.Запоріжжя вул. Патріотична, 56-б повинна виконувати вимоги пункту 12, пункту 13 та підпункту 34.6 пункту 34 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396, з врахуванням рішень Запорізької міської ради від 30 червня 2015 року № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» та від 28 листопада 2018 року № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та пункту 289.1 статті 289 і підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. В задоволенні позову просить відмовити. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.
Судом встановлено, що між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення 50-ої сесії 6-го скликання Запорізької міської ради №74/350 від 10 вересня 2014 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування торгівельного комплексу у складі крамниці та кафе з літнім майданчиком, що знаходиться: м.Запоріжжя, вул. Патріотична, 56Б.
Відповідно до пункту 3 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0715 га (кадастровий номер 2310100000:05:006:0110).
Згідно до пункту 6 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1276360,80 грн. в цінах 2015 року.
Відповідно до пункту 2 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 38290,82 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 13 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396).
Розмір орендної плати переглядається, зокрема, у зв`язку із затвердженням нової нормативної грошової оцінки землі (підпункт 15.6 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396).
Згідно до положень підпункту 34.6 пункту 34 договору оренди землі 22 вересня 2015 року №201505000100396, Орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативно грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством
Відповідно до пункту 11 договору оренди землі від 22 вересня 2015 року №201505000100396, договір укладено до 10 вересня 2033 року.
Згідно Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель від 05 серпня 2015 року №11452/05/05, нормативна оцінка земельної ділянки складає 1276360,80 грн. на 2015 рік., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К(і) - 1,249. У Витягу визначено категорія землі за функцією використання - землі комерційного використання.
Земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:05:006:0110 належить Запорізькій міській раді на праві комунальній власності.
З особистого електронного кабінету платника податків позивачу стало відомо, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» по орендній платі з фізичних осіб на вищезазначену земельну ділянку від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829- UA23060070000082704 в сумі 86 608,01 грн., яке надіслане засобами поштового зв`язку на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернуто на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання » 15 липня 2025 року
Вважаючи, що відповідач неправомірно нарахував позивачу грошове зобов`язання позивачу по сплаті орендної плати за землю у 2025 році на суму 86 608,01 грн., до суду з даним позовом 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України), а справляння плати за землю - Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-ІV (далі – ПК України).
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.
Відповідно до статті 1 ПК України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.
Відповідно до пункту 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Відповідно до пункту 285.2 статті 285 ПК України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Пунктом 288.1 статті 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Згідно з пунктом 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).
Відповідно до пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
Суд зазначає, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу, враховуючи при цьому положення частини 1 статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, по факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до частини 1 статі 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 14 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Судом встановлено, що позивач користується земельною ділянкою загальною площею 0,0715 га для розташування торговельного комплексу у складі крамниці та кафе з літнім майданчиком, що знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 56б, на підставі договору оренди землі, який зареєстрований за № 201505000100396 від 22 вересня 2015 року.
Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
При цьому, суд бере до уваги відсутність в матеріалах справи доказів внесення змін до Договору оренди землі № 201505000100396 від 22 вересня 2015 року щодо розміру орендної плати, а відтак, визначення у податковому повідомленні-рішенні від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829-UA23060070000082704 позивачу податкового зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 48 317,19 грн. відповідає умовам договору оренди землі № 201505000100396 від 22 вересня 2015 року.
З огляду на вказане, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, та те що відповідно до умов Договору оренди землі № 201505000100396 від 22 вересня 2015 року розмір орендної плати визначений з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року, отже відповідачем безпідставно застосовано коефіцієнт індексації за 2015 рік, оскільки він мав бути врахований при визначенні умов договору оренди землі.
Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення рішення від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829-UA23060070000082704 в частині податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2025 рік у сумі 48 317,19 грн. як надмірно нарахованого податку підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
Щодо відшкодування судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 статті132 КАС України).
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено витрати професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 КАС України). Суд вважає, що в даному випадку, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, сталість судової практики Верховного Суду зі спірного питання, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є співмірними з обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у сумі 968,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., які стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 27 червня 2025 року №6274397-2411-0829-UA23060070000082704 винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким гр. ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання з орендної плати за землю за 2025 рік в сумі 86608,01 грн. в частині оскарження надмірно нарахованого податку в сумі 48 317,19 грн., як таке що суперечить законодавству України.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,80 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 23 лютого 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов