РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року 	справа № 580/13446/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/13446/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
05.12.2025 вх.№60650/25 у позовній заяві з урахуванням редакції вх.1479/26 позивачі просять:
-  визнати протиправним та скасувати рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з моменту розгляду заяви від 08.10.2024 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з доглядом за ОСОБА_2 згідно довідки МСЕК;
- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслати ОСОБА_1 підтвердний документ про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у паперовій формі за результатом розгляду заяви від 08.10.2024, керуючись ст.58 Конституції України.
23.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
02.03.2026 за вх.№10623/26 надала до суду заява про відвід, мотивуючи тим, що на момент подачі заяви більше 42 днів позивачам невідомо про стан розгляду справи. Згідно із ухвалою від 04.03.2026 заява визнана необгрунтованою та роз`яснено про повернення до суду конверту за закінченням терміну зберігання (ідентифікатор R067088738176), що не отриманий за адресою, зазначеною в адміністративному позові: АДРЕСА_3 .
Черкаський окружний адміністративний суд (суддя В.І.Орленко ) згідно із ухвалою від 05.03.2026 відмовив у задоволенні заяви про відвід судді Л.В.Трофімової та повернув матеріали адміністративної справи. 
19.03.2026 відмовлено (суддя Паламар П.Г.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Трофімовій Л.В. в адміністративній справі №580/13446/25.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обгрунтуванні позовних вимог зазначається, що з метою реалізації права на відстрочку у порядку п. 13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 08.10.2024 позивач звернувся до Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку із сімейними обставинами, мати є особою з інвалідністю. 
Позивач зазначає, що 10.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочки від мобілізації, тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, копію ухвали про відкриття провадження та матеріали адміністративного позову отримав в підсистему Електронний суд, що підтверджується довідками в матеріалах справи.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
08.10.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав на ім`я голови Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (на особливий період) заяву, що є особою, яка на підставі п. 13 частині 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи за відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати), у зв`язку з чим не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, просив оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Не отримавши жодної відповіді позивач повторно 06.12.2024 засобами поштового зв`язку подав на ім`я голови Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (на особливий період) на підставі п. 13 частині 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Листом від 14.01.2024 №4/547 голова Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив ОСОБА_1 , що заява на отримання відстрочки (09.12.2024 вх.№33011/12) перебуває на розгляді Комісії; згідно відомостей електронної системи Оберіг позивач є порушником військового обліку та 03.12.2024 оголошений у розшук, що позбавляє можливості Комісію позитивно розглянути заяву про надання відстрочки, відповідно, зобов`язано позивача з`явитись до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_7 для зняття з розшуку та подальшого оформлення права на відстрочку (а.с.19).
У повідомленні відповідача від 15.01.2025 №8/223 зазначено про те, що Комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (протокол від 15.01.2025 №8), оскільки позивачем до заяви про надання відстрочки додані документи, що не засвідчені належним чином (нотаріально).
Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. 
Рішенням від 16.05.2025 у справі №580/2567/25 позов задоволений частково: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол від 15.01.2025 №8) в частині відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначеного у повідомленні від 15.01.2025 №8/223; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду прийняти обґрунтоване і вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
На виконання рішення Черкаського кружного адміністративного суду від 16.05.2025 (набрало законної сили 16.07.2025) у справі №580/2567/25 ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 03.10.2025 №1/11645 повідомив про передачу 10.09.2025 на повторний розгляд комісії заяви ОСОБА_1 від 08.10.2024 про надання відстрочки та прийняття протоколом від 16.09.2025 рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, позаяк документи, що підтверджують право на відстрочку оформлені неналежним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.
V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543). Згідно статті 1 Закону № 3543 мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону № 3543 з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Згідно із абзацом 2 частини першої статті 22 Закону № 3543 громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543 під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_7 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_7), або у строки, визначені командирами військових частин. Відповідно до статті 22 Закону № 3543 обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Відповідно до статті 23 Закону № 3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону №3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232). Згідно частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону № 2232 виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Згідно із частиною дев`ятою статті 1 № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_7 для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_7; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, ІНФОРМАЦІЯ_7, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок №1487). Згідно з п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Відповідно до п. 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Військовозобов`язані, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_7, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі - Закон № 1951). Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону № 1951 до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); 8-1) відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); 9) реквізити паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); 9-1) відомості про громадянство; 10) відомості про документи, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; 11) відомості щодо визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); 12) відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада); 13) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 14) відцифрований образ обличчя особи; 15) відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; 16) відомості про освіту та спеціальність; 17) відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку; 18) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення); 19) відомості про розгляд судом кримінальної справи, вирок, що набрав законної сили; 20) відомості про наявність (відсутність) судимості; 21) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); 22) відцифрований образ обличчя особи (за наявності).
Згідно з п.1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Згідно з п. 1.2 Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей; військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових; осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. Згідно із п. 3.1 розділу ІІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_7 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7. Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_7 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_7 про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд (п.3.8 Положення № 402).
Відповідно до пункту 9 Положення Про ІНФОРМАЦІЯ_7, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення №154) ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно до покладених на них завдань, у тому числі: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_7, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Відповідно до абз. 8 п. 11 Положення №154 районні ІНФОРМАЦІЯ_7, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік. Згідно із п. 4 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016, записи та відмітки у військовому квитку роблять посадові особи районних (міських) військових комісаріатів (відповідних органів Служби безпеки України, підрозділів Служби зовнішньої розвідки України), які відповідають за його видачу й заповнення. Записи у військовому квитку засвідчуються гербовою мастиковою печаткою.
Сталою є позиція Верховного Суду, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №826/6528/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 10.01.2020 у справі №2040/6763/18).
Адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX).
Відповідно до п.9 ч.1 ст.19 КАС України у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (пункт 9 частини першої статті 19 із змінами, внесеними згідно із Законом № 4170-IX від 19.12.2024).
Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у від 13.06.2018 у справі №806/526/16.
З 1 січня 2025 року в Україні діє нова система оцінювання повсякденного функціонування (замість МСЕК), що ґрунтується на міжнародних стандартах (МКФ) та електронних даних МОЗ. Експертні команди в кластерних лікарнях оцінюють обмеження життєдіяльності через Електронну систему охорони здоров`я (ЕСОЗ), а не лише діагноз, для встановлення інвалідності. Термін повторного огляду продовжено на 6 місяців від початку впровадження оцінювання з повсякденного функціонування, як і відповідні права, виплати та гарантії. Якщо була встановлена тимчасова інвалідність (з зазначення терміну повторного огляду) з повторним оглядом у 2025 році, то видані документи МСЕК є чинними до проходження оцінювання (https://moz.gov.ua/uk/ocinyuvannya-funkcionuvannya-z-1-sichnya-2025-roku).
Питання визначення придатності до військової служби регламентується наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення), Розклад хвороб, затверджений як додаток до Положення. Відповідно до пункту 1-1 Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. За Положенням придатність до військової служби визначає виключно ВЛК за результатами медичного обстеження та приймає підсумкове рішення щодо придатності військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби, яке затверджується відповідною постановою. Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»; «Обмежено придатний до військової служби».
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 1951-VIII від 16.03.2017. (далі Закон №1951-VIII). Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону №1951-VIII)
Відповідно до п.12 Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 №94, отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Верховний Суд у справі № 820/1864/17: ЄДРСР 77025721 висновує: добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи- це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. 
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України). 
VІ. ОЦІНКА СУДУ
У Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_7, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Надаючи оцінку доводам позивачів та відповідача, зважаючи на інформаційний характер листа відповідача (за підписом ОСОБА_3 ) від 14.01.2024 №4/547 як голови Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив ОСОБА_1 , що заява на отримання відстрочки (09.12.2024 вх.№33011/12) перебуває на розгляді Комісії, суд зазначає таке. 
Для отримання відстрочки від призову по мобілізації за сімейними обставинами військовозобов`язаному необхідно пройти медичний огляд військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, позаяк для оформлення відстрочки від призову по мобілізації за сімейними обставинами позивачу належить надати військово-обліковий документ для внесення відповідної відмітки.
З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації зацікавлена особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких, військовими органами ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням, що про наявне право вчиняється відповідна відмітка у військовому квитку або запис у посвідченні.
Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються стосовно громадян України (військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних ІНФОРМАЦІЯ_7 та підпорядкованих відділах.
Позивач формує вимогу: визнати протиправним та скасувати рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, проте суд з наявних матеріалів справи встановив індивідуального акта у формі рішення від 10.09.2025 ухваленого обраним відповідачем, позаяк в установленому порядку взаємодії листом від 03.10.2025 повідомлено про передачу 10.09.2025 на повторний розгляд Комісії заяви ОСОБА_1 від 08.10.2024 щодо надання відстрочки на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду №580/2567/25 та прийняття згідно з протоколом від 16.09.2025 рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, позаяк документи, що підтверджують право на відстрочку оформлені неналежним чином.
Відповідач, як суб`єкти владних повноважень і адміністративний орган, покликаний керуватися ч.2 ст.19 Конституції України, а до компетенції Комісії належить вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації лише за умови отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження.
За встановлених обставин, оцінених доказів і перевірених доводів, суд не встановив порушеного права позивача у зв`язку з не усуненням виявлених недоліків щодо поданих документів з метою отримання відстрочки позивачем, не виявив ознак протиправності рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом від 16.09.2025 №110 за результатом розгляду заяви від 08.10.2024 (а.с.80 у додатках не вказаний висновок ВЛК) про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не оновивши відомості для актуалізації даних військового обліку.
У постанові Верховного Суду колегія суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 січня 2020 року під час розгляду справи №826/14930/18 (адміністративне провадження №К/9901/19362/19) висновує, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, що би свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Суд не перебирає повноваження законодавця та/або адміністративного органу у частині надання особливого порядку під час дії режиму воєнного стану за наявного обов`язку ОСОБА_1 в установленому порядку оновити відомості щодо військового обліку для подальшого вирішення питання про надання відстрочки стосовно зацікавленої особи - його матері ОСОБА_2 , тому інформування (а.с.46) начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не свідчить про порушення будь-яких прав позивачів у інтересі нації на збереження суверенітету держави та очікуванні добросовісної поведінки під час реалізації захисту Батьківщини і виконання обов`язку здійснення догляду за батьками.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 у справі № 280/7420/20 у п.38 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.
Обов`язок з визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладений на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Тобто визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 826/16958/17. 
Суд доходить висновку у контексті повідомлення позивачів на виконання п.11 ч.5 ст.160 КАС України, що вимоги: зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з моменту розгляду заяви від 08.10.2024 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з доглядом за ОСОБА_2 згідно довідки МСЕК ; зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслати ОСОБА_1 підтвердний документ про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у паперовій формі за результатом розгляду заяви від 08.10.2024, керуючись ст.58 Конституції України не можуть бути задоволені, позаяк згідно із рішенням від 16.05.2025 у справі №580/2567/25 суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду прийняти обґрунтоване і вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. 
Суд доходить висновку про відсутність порушеного права позивача у спірних правовідносинах, ОСОБА_1 не прибув до органу ІНФОРМАЦІЯ_7, не надав актуальний висновок ВЛК, не використав право на оновлення даних, тому не встановивши жодних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Враховуючи зміст ст. 139 КАС України підстави для розподілу витрат зі сплати судового збору відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-16, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати не потребують розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи.
позивачі: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ], ОСОБА_2 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ];
відповідач: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 [ АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ].
Рішення суду складене 23.03.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА