707/65/26 
2/707/499/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – Морозова В.В.
за участі: секретаря судового засідання – Швидкої І.О. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» - А.Сакун звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача грошові кошти виплаченого страхового відшкодування в у розмірі 37 117 грн 41 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.12.2024 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 1450/24-Т/Ц7, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
23.04.2025 року на А/дорога Т-24-03 - ОРАДІВКА - ХРИСТИНІВКА - ЖАШКІВ - КОРСУНЬ-ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ - МОШНИ, 31 км, 100 м, Т-24-03 до вул. Центральної у с. Яснозір`я 31 км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 707/1480/25.
Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.
Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 191344 від 12.05.2025 р., наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 , становить 104 525 грн. 13 коп., при цьому вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 59 330 грн. 09 коп. 
Згідно Рахунку-фактури № ДЕ-0000071 від 07.05.2025 р. наданого ФОП ОСОБА_5 , варість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 96 447 грн. 50 коп. 
У зв`язку із викладеним і відповідно до умов договору страхування, Страхового акту №006.00730725-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 22.05.2025 р. сплатило страхове відшкодування у розмірі 96 447 грн 50 коп., на підставі Рахунку-фактури № ДЕ-0000071 від 07.05.2025 р. наданого ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується платіжним дорученням № 62539042.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія ГАРДІАН» (далі - ТДВ «СК «ГАРДІАН») (поліс СА 0168071: ліміт відповідальності 160 000,00 грн, франшиза 0,00 грн.), останнє сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 191344 від 12.05.2025 р., суму з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (оцінену шкоду), у розмірі 59 330 грн 09 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 240225 від 20.06.2025 р.
Таким чином, невиплаченою залишається частина у розмірі 37 117 грн 41 коп. (з розрахунку: 96 447,50 - 59 330,09).
Отже, з відповідача на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягають відшкодуванню кошти в розмірі 37 117 грн 41 коп. 
08.07.2025 р. з метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направлено досудову вимогу на адресу відповідача, однак останнім дана вимога була проігнорована та залишена поза увагою.
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 14.01.2026 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 19.02.2026 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу – триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів.
Одночасно сторонам роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.
11.02.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Відзив мотивовано тим, що позивач обґрунтовуючи заявлені вимоги зазначає про те, що на виконання умов договору добровільного страхування (КАСКО) ними було сплачено на користь потерпілої особи в ДТП страхове відшкодування, в розмірі 96 447, 50 грн. Дана сума була розраховано у відповідності до рахунку-фактури № ДЕ-0000071 від 07.05.2025 року та акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ДЕ-0000071 від 06.06.2025 року, що були видані ФОП ОСОБА_5 .
Оскільки на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховий компанії ТДВ “СК “ГАРДІАН” за № СА-0168071 від 04.06.2024 року, то останні сплатили на користь позивача 59330 грн 09 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації. Сплачена страховиком сума позивачеві була розрахована на підставі звіту про оцінку № 191344 від
12.05.2025 року, що був складений на замовлення ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ- СТРАХУВАННЯ”. Згідно цього звіту вартість ремонту автомобіля РЕНО д.н.з. НОМЕР_1 без урахування зносу = 104 525 грн коп., вартість ремонту автомобіля РЕНО д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу з ПДВ =59 330 грн09 коп., вартість ремонту автомобіля РЕНО д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу без ПДВ = 54 961 грн 02 коп.
Відтак, у матеріалах справи наявні два документи, які суперечать один одному за розрахунком, це акт виконаних робіт з СТО та звіт про оцінку. Вимоги щодо відшкодування шкоди позивач до ТДВ “СК “ГАРДІАН” в досудовому порядку заявляли у відповідності до звіту, в той час як до відповідача у відповідності до акту виконаних робіт. Попри те, що відповідальність відповідач та ТДВ “СК "ГАРДІАН” несуть однакову, лише розподіляють між собою межу такої відповідальності. ТДВ “СК” ГАРДІАН” - відповідальний за вартість ремонту з урахуванням зносу, а відповідач за різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, якщо така взагалі наявна.
Відповідач, посилаючись на судову практику, вважає що вимоги позивач до ТДВ “СК “ГАРДІАН” має заявляти у відповідності акту виконаних робіт, а не у відповідності до звіту.
З детального аналізу акту виконаних робіт з СТО відомо, що ремонт автомобіля потерпілого проводився із застосування запчастин бувших у використанні, зокрема мова йде про ляду задню, накладу ляди нижню, підсилювач бамперу, абсорберу заднього та кронштейн бампера заднього верхнього. Запчастини містять позначку “б/в”.
Якщо припустити, що документи надані позивачем можуть вважатись належними доказами, то ними підтверджується абсолютно не правильність заявлених вимог. Оскільки до запчастин бувших у використанні коефіцієнт зносу не застосовується. ТДВ “СК “ГАРДІАН” здійснили занижену виплату на користь позивача. Правильний розрахунок (за документами позивача) на думку відповідача необхідно здійснювати наступним чином:
Сврз - 41 490, 00 грн. + 40 950 грн. + 16 900,00 грн. * (1- 0, 6329) = 88 643, 99 грн., де: 41 490, 00 грн. - вартість робіт; 41 490, 00 грн. - вартість запчастин бувших у використанні; 16 900,00 грн. - нові запчастини; 0, 6329 - коефіцієнт фізичного зносу; 88 643, 99 грн. - вартість ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.
ТДВ “СК “ГАРДІАН” сплатили позивачеві 59 330, 09 грн. страхового відшкодування, замість необхідних 88 643, 99 грн., й наразі позивач намагається перекласти основний тягар відшкодування, з страховика на відповідача, що прямо суперечить меті інституту страхування.
За відсутності наданих доказів факту проведення відновлювального ремонту автомобіля СТО, яке є платником ПДВ, розмір податку підлягає до зменшення при відшкодуванні шкоди. Аналогічної позиції притримався Верховний Суд у Постанові від 12 липня 2023 року справа № 591/1861/22 провадження № 61-2507св23 та Постанові від 21.04.2021 року № 757/37909/17.
Відтак: 1. (96 447, 50 грн. - 20% ПДВ) = 77 158, 00 грн. - це вартість ремонту за вирахуванням ПДВ.
Страховик відповідальний перед ТДВ “СК “ГАРДІАН” на суму 88 643, 99 грн., що в повному обсязі покриває максимально можливу суму.

Також, разом із відзивом на позовну заяву відповідачем 11.02.2026 року подано до суду заяву щодо розгляду питання про передачу пошкоджених складових частин особі, відповідальній за шкоду, в якій він, посилаючись на норми законодавства та судової практики, просить суд у випадку задоволення позовної заяви, розглянути питання щодо передачі на його користь з боку ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ-СТРАХУВАННЯ” пошкоджених складових частин транспортного засобу RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 у повному обсязі та у відповідності до акту № ДЕ- 0000071 від 06.07.2025 року здачі-прийняття робіт (надання послуг). 
Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлено, що постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області Суходольського О.М. від 15.05.2025 року у справі № 707/1480/25 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Судом встановлено що ОСОБА_1 23.04.2025 року о 09 годині 50 хвилин в Черкаському районі, дорога Т-24-03+3,1 км. до вул.Центральна, 184 с.Яснозір`я, керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної безпечної дистанції, в наслідок чого здійсним зіткнення з автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п. 2-3,12.1.,13.1 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні 
Вказана постанова набрала законної сили 27.05.2025 року. 
Відповідно до частини шостої ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 15.05.2025 р.
10.12.2024 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 1450/24-Т/Ц7, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
23.04.2025 водій застрахованого автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.
15.05.2025 року власник автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. 
Згідно відомостей від Національної поліції України, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 застрахована у ТДВ “СК “ГАРДІАН” згідно полісу № 168071.
Звітом № 191344 від 12.05.2025 року, який складено ФОП ОСОБА_4 про оцінку колісного транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 104 525 грн 13 коп., значення коєфіцієнту фізичного зносу 0,6329, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в т.ч. з ПДВ на запчасні частини – 59 330 грн 09 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ на запчасні частини – 54 961 грн 02 коп. 
Відповідно до рахунку-фактури №ДЕ-0000071 від 07.05.2025 р. вартість ремонту застрахованого автомобіля складає 96 447 грн 50 коп. 
Відповідно до акту №ДЕ-0000071 від 06.06.2025 р. здачі-прийняття робіт ФОП ОСОБА_5 виконано ремонт застрахованого автомобіля «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 на суму 96 447 грн 50 коп. 
15.05.2025 ПАТ «СК «Арсенал Страхування» складено Страховий Акт №006.00730725-1 про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 за договором в розмірі 96 447 грн 50 коп.
22.05.2025 р. позивач на підставі страхового акту №006.00730725-1 виплатив на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 96 447 грн 50 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №62539042.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21099 була застрахована в ТДВ СК “ГАРДІАН”згідно полісу 000168071. Ліміт відповідальності страховика за шкоду майну становить 160 000,00 грн., франшиза 0, 00 грн.
Після виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулася із заявою на виплату страхового відшкодування до ТДВ СК “ГАРДІАН” про відшкодування шкоди.
Згідно із платіжною інструкцією №240225 від 20.06.2025 р., ТДВ СК “ГАРДІАН” перерахувало на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування згідно страхового акту №G-45301-1 за пошкоджжений транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 59 330 грн 09 коп. 
08.07.2025 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направлено досудову вимогу на адресу відповідача, однак останнім дана вимога була залишена без задоволення. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Згідно з частиною другою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.
Нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Отже, позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму, відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У спірних правовідносинах такою особою є страховик ОСОБА_2 - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Доводи відповідача про те, що заявлена позивачем вартість відновлювального ремонту автомобіля марки “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 є необґрунтованою та завищеною, на увагу не заслуговують, оскільки така вартість відповідачем належними та допустимими доказами не спростована, що відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Інших належних та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку відповідачем не надано, клопотання про проведення експертизи ним не заявлялося.
Невизнання відповідачем переліку пошкоджень транспортного засобу “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки як страхова компанія, у якій застрахований пошкоджений транспортний засіб, так і страхова компанія, у якій застрахований транспортний засіб винуватця ДТП, погодилися із даними акту огляду транспортного засобу, актом виконаних робіт, визначили суми страхового відшкодування та здійснили відповідні виплати. Крім того, клопотань щодо проведення іншої експертної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 відповідачем суду заявлено не було, як і не було надано жодних доказів на спростування розміру суми збитків, визначеної позивачем.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Усі інші доводи, викладені у відзиві на позов, суд вважає неспроможними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Тож, суд критично сприймає твердження відповідача викладені у відзиві на позов, як такі, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактично сплаченої вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою виплаченого страхового відшкодування, що становить 37 117 грн 41 коп. 
Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передбачено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків, особі, відповідальній за шкоду.
Таким чином, деталі автомобіля марки “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 , які були замінені на СТО і не були знищені внаслідок ДТП повинні бути повернуті ОСОБА_1 з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму витрат в розмірі 37 117 (тридцять сім тисяч сто сімнадцять) гривень 41 копійку. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп.
Зобов`язати «Страхову компанію «Арсенал Страхування» передати ОСОБА_1 пошкоджені складові частини транспортного засобу марки “Renault Megane” д.н.з. НОМЕР_1 згідно акту здачі-прийняття робіт №ДЕ-0000071 від 06.06.2025 року після відшкодування ОСОБА_1 Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 37 117 грн 41 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», адреса: вул. Борщагівська, б. 154, м. Київ, 03056, код ЄДРПОУ 33908322.
Відповідач: ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:   В.  В.  Морозов