Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2595/25

18 березня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області 
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.,
з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.,
представника позивача: Паруль Ю.О. (за межами суду),
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилася донька - ОСОБА_3 , про що складений відповідний актовий запис №906 від 02 квітня 2022 року.
Вказану обставину підтверджує свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 квітня 2022 року.
Дитина проживає та перебуває разом зі позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач будь-яких спорів щодо визнання батьківства не заявляє, материнство визнає.
Зазначає, що відповідач хоча і обіцяла, однак аліменти довготривалий час не сплачує.
В свою чергу позивачем будь-яких заяв з даного приводу не подавалось, так як він розраховував на обіцянки боржника і тому самостійно справлявся з утриманням дитини.
На даний час, у зв`язку з війною останньому стало важко самостійно утримувати дитину, і тому він змушений звернутись до суду із вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягувати із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з підстав, викладених у позові.
Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів її заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.06.2025, оскільки попередньо (відправлено 30.06.2025) позивачем було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.
Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи в її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що у сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , про що 02.04.2022 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис №906, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.04.2022 (а.с. 4).
Дитина проживає та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією висновку комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, з якого вбачається, що батько ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27-28).
Також, згідно відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м.Києва за № 108/43-871 від 23.07.2025 на ім`я представника позивача, вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спостерігається в даному медичному закладі, декларація із лікарем-педіатром укладена 25.04.2022. На прийоми та профілактичні огляди дитина приходить в супроводі батька або бабусі (а.с.29).
Відповідач будь-яких спорів щодо визнання батьківства не заявляла, материнство визнає.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач хоча і запевняла його, що зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дочки, проте довготривалий час кошти добровільно не надає.
На даний час, позивач не в змозі самостійно утримувати дитину, а тому звернувся до суду із вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягувати із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з підстав, викладених у позові.
Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності у неї інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітньої дитини.
Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:
За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Частиною першою ст.12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно норм ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.
Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.
Що стосується вирішення питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд зазначає наступне:
У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У своїх вимогах з даного приводу сторона позивача посилається на те, що 30.06.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва була подана заява в порядку ст.161 ЦПК України про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою судді Солом`янського районного суду м.Києва від 01.08.2025, з підстав наведених у ній, у видачі судового наказу було відмовлено.
В подальшому, заява в порядку ст.161 ЦПК України про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину була подана до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. 
Проте, ухвалою суду від 22.08.2025 року, з підстав, викладених у ній, у видачі судового наказу також було відмовлено.
Вказана ухвала Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області була оскаржена в апеляційному порядку. Разом з тим, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 08.10.2025, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Паруль Ю.О. залишено без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 - без змін.
13.10.2025 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було отримано дану позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, сформовану в системі «Електронний суд», подану представником позивача, адвокатом Паруль Ю.О.
Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд констатує, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти в даному випадку слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 13.10.2025 року.
Щодо розподілу судових витрат:
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір за подання позивачем вказаної позовної вимоги до суду в сумі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави.
Висновки суду:
Виходячи із встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, факт проживання дитини з батьком, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, яка є особою працездатного віку, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності у неї інших утриманців, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи положення ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 13.10.2025.
На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1331,20 грн судового збору в дохід держави.
Разом з тим, позивачем не заявлялась вимога про відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням йому правничої допомоги, тому судом не вирішувалось питання про розподіл даних судових витрат.
На підставі ст.ст.141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.4, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовільнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: жителя: АДРЕСА_1 , – аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 13.10.2025.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави – 1331 грн. 20 коп. (одну тисячу триста тридцять одну гривню двадцять копійок) судового збору (Отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача – Казначейство України(ЕАП), Рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету – 22030106, Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані).
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: жителя: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Суддя    Міськевич О.Я.