П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18157/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року, прийняте у складі суду судді Потоцької Н.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію,- 
В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024 №2686 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01.05.2024 з наступного дня після звільнення ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка при цьому утворилась;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01.05.2024 з наступного дня після звільнення ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка при цьому утворилась. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024 №2686 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01.05.2024 з наступного дня після звільнення ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка при цьому утворилась. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01.05.2024 з наступного дня після звільнення ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка при цьому утворилась.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскільки позивач на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років не звільнений зі служби, то для призначення пенсії за вислугу років правових підстав немає. Крім того, апелянт вважає, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.
Представник позивача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Одеській області, на посаді начальника караулу 19 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області у військовому званні «капітан служби цивільного захисту».
Відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області №58 від 30.04.2024 року капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , звільненого наказом ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.04.2024 №300 о/с «Про звільнення зі служби цивільного захисту, внесення змін до наказу», виключено зі списків особового складу частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області 30 квітня 2024 року та знято з усіх видів забезпечення.
01.05.2024 ОСОБА_1 підписано особисто заяву про призначення пенсії за вислугу років.
23.07.2024 ОСОБА_1 мобілізовано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
22.08.2024 ГУ ДСНС України в Одеській області сформовано подання про призначення пенсії, до якого була долучена заява позивача про призначення пенсії, датована 01.08.2024.
Вислуга років на службі станом на 30 квітня 2024 року складає: календарна - 25 років 03 місяці 16 днів.
Подання направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 22.08.2024 №6001.2-6164/6017/5.
В подальшому, ГУ ДСНС України в Одеській області листом від 06.09.2024 №6001.2-6617/6017/5 повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що ГУ ДСНС України в Одеській області просить заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.08.2024 вважати недійсною у зв`язку з технічною помилкою. Враховуючи вищезазначене, просимо врахувати в роботі заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.05.2024.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову в призначені пенсії» №2686 від 03.10.2024 року розглянута заява ОСОБА_1 про призначення пенсії та відмовлено останньому у призначення пенсії.
У рішенні зазначено: «… Згідно із статтею 1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), зокрема, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.
Статтею 2 Закону №2262 визначені умови пенсійного забезпечення та, зокрема, встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
В заяві про призначення пенсії за вислугу років від 01.08.2024 ОСОБА_1 вказав, що на сьогодні служить та засвідчив запис особистим підписом…
… Згідно з пунктом 11 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (в редакції постанови Пенсійного фонду України від 02.03.2023 №10-1) днем звернення за призначенням пенсії є дата відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом) заяви про призначення пенсії з усіма необхідними документами. Датою відправлення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області заяви про призначення пенсії за вислугу років з необхідними документами є 22 серпня 2024 року вих. №6001.2-6164/6017/5 (вх. №11097/5 від 28.08.2024).
Оскільки ОСОБА_1 на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років не звільнений зі служби, то для призначення пенсії за вислугу років правових підстав немає.
Питання щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 буде вирішено після його звільнення з військової служби…».
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01.05.2024 по 22.07.2024 позивач не проходив військову службу, а проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації з 23.07.2024 не є підставою для відмови у призначенні та виплаті пенсії за вислугу років..
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону №2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з ст. 12 Закону №2262-XII, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): а) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Сукупний аналіз наведених норм права Закону №2262-XII свідчить, що особам, які мають право на пенсію відповідно до цього Закону, такі пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Тобто, право на призначення та отримання пенсії за вислугу років за наявності відповідної вислуги, виникає після звільнення зі служби.
Водночас, якщо особа знову прийнята на службу, виплата пенсії припиняється, окрім якщо особа призвана на військову службу за призовом по мобілізації.
Відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається:
а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області №58 від 30.04.2024 року капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , звільненого наказом ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.04.2024 №300 о/с «Про звільнення зі служби цивільного захисту, внесення змін до наказу», виключено зі списків особового складу частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області 30 квітня 2024 року та знято з усіх видів забезпечення. Вислуга років на службі станом на 30 квітня 2024 року складає: календарна - 25 років 03 місяці 16 днів.
Тобто, позивач має вислугу років 25 календарних років на дату звільнення – 30.04.2024 року, що є умовою для призначення пенсії за вислугу років.
Підставою для відмови у призначенні пенсії є те, що позивач знову був прийнятий на військову службу.
Надаючи оцінку вказаним доводам сторін, здійснивши сукупний аналіз статей 1, 12, 2 Закону №2262-XII, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що слід розрізняти порядок «призначення пенсії» та порядок «припинення/поновлення виплати призначеної пенсії».
Так, право на пенсію за вислугу років виникає з моменту звільнення зі служби за умови наявності необхідної вислуги років, передбаченої ст. 12 Закону №2262-ХІІ, і це право особа має право реалізувати у будь-який час шляхом призначення пенсії.
Водночас положеннями ст. 2 Закону №2262-ХІІ передбачено порядок припинення/поновлення виплати пенсії, реалізація якого не пов`язана із реалізацією права на призначення пенсії за вислугу років.
Враховуючи вищевикладене, відповідач не мав законних підстав позбавити права позивача на призначення пенсії за вислугу років з моменту виникнення у нього такого права.
Також слід врахувати, що відповідно до ст. 48 Закону № 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Матеріалами справи підтверджено, що 01.05.2024 ОСОБА_1 підписано особисто заяву про призначення пенсії за вислугу років.
23.07.2024 ОСОБА_1 мобілізовано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
22.08.2024 ГУ ДСНС України в Одеській області сформовано подання про призначення пенсії, до якого була долучена заява позивача про призначення пенсії, датована 01.08.2024.
Подання направлено до ГУ ПФУ в Одеській області листом від 22.08.2024 №6001.2-6164/6017/5.
В подальшому, ГУ ДСНС України в Одеській області листом від 06.09.2024 №6001.2-6617/6017/5 повідомило ГУ ПФУ в Одеській області, що ГУ ДСНС України в Одеській області просить заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.08.2024 вважати недійсною у зв`язку з технічною помилкою. Враховуючи вищезазначене, просимо врахувати в роботі заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.05.2024.
Крім того, у спірному рішенні зазначено, що пенсійний орган розглядав заяву від 01.08.2024, хоча, як встановлено судом, ГУ ДСНС України в Одеській області листом від 06.09.2024 №6001.2-6617/6017/5 повідомило ГУ ПФУ в Одеській області, що ГУ ДСНС України в Одеській області просить заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.08.2024 вважати недійсною у зв`язку з технічною помилкою. Враховуючи вищезазначене, просимо врахувати в роботі заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.05.2024.
Цей лист отримано пенсійним органом 09.09.2024 за №11588/5, проте не враховано помилку у даті заяви про призначення пенсії.
Також суд вважає, що при розгляді подання та заяви про призначення пенсії позивачу, відповідачем не було враховано приписи ст. 2 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено, що пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.
Матеріалами справи підтверджено, що 23.07.2024 ОСОБА_1 мобілізовано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, а отже проходження позивачем військової служби за призовом під час мобілізації не є підставою для відмови у призначенні та виплаті пенсії за вислугу років.
При цьому, у період з 01.05.2024 по 22.07.2024 позивач не проходив військову службу.
Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, при розгляді подання та заяви про призначення пенсії позивачу, відповідачем не було враховано приписи ст. 2 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено, що пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.
Щодо посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року (справа № 640/3380/22).
Суд зазначає, що предметом спору у межах даної адміністративної справи є правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.10.2024 №2686 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримав рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії та додані до нього документи лише 03.03.2025 року листом №1500-0201-8/55136. Доказів того, що позивач був ознайомлений із вказаним вище рішенням раніше, матеріали справи не містять, відповідачем вказані обставини не доведені. З урахуванням викладеного, оскільки позовну заяву було подано 06 червня 2025 року, а також враховуючи, що з 23.07.2024 року позивача мобілізовано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька