КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2026 року Київ справа №320/19559/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.02.2025 № 930040324095 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Верховним Судом 27.01.2025 за № 359/0/2-25.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року№ 2710-ІХ, враховуючи розмір суддівської винагороди, яка враховується для такого перерахунку, зазначений у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданій Верховним Судом 27.01.2025 за № 359/0/2-25, виходячи з 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Верховний Суд 27.01.2025 склав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 359/0/2-25 станом на 27.12.2023, у зв`язку з чим, позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити рішенням відмови у здійсненні такого перерахунку, позивач вважає таку відмову протиправною, що стало підставою до звернення із даним адміністративним позовом.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 22.04.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач -1 правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.12.2025 залучив до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Відповідач-2 правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали про заміну неналежного відповідача у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Вища рада правосуддя рішенням № 2552/0/15-17 від 29.08.2017 звільнила з посади судді Вищого адміністративного суду України позивача у відставку.
З серпня 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 31.10.2022 у справі № 640/16887/22 встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
27.01.2025 Верховний Суд склав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 359/0/2-25, відповідно до якої розмір його суддівської винагороди, яка враховується при призначенні /перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 197 062,50 грн.
Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку щомісячного утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки.
Заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.02.2025 року №930040324095 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці.
У рішенні зазначено, що відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судці, який працює на відповідній посаді.
Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 ропі прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн., тобто на рівні 2020 року. Отже. зміни розміру складових суддівської винагороди судді. який працює на відповідній посаді з 01.01.2023 не відбулося. 
Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус судів».
Вважаючи таке рішення відповідача-1 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
В статті 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначена в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (зі змінами)(далі - Закон №1402-VIII).
В цьому Законі врегульовані також питання забезпечення суддів і статусу судді у відставці.
Згідно з частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII).
Згідно із частиною 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 2 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Після рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Закон №1402-VIII встановлює суддівську винагороду для суддів та імперативно закріплює, що суддівська винагорода регулюється лише цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (стаття 135 Закону № 1402-VIII).
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 4, 5 ст. 142 Закону №1402-VIII).
Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2021 року у справі №360/503/21 сформував наступні правові висновки про те, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону №1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть. Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд зазначив, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Водночас Законом №966-XIV судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо. Водночас Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» фактично змінено складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIIІ.
При цьому будь-які обмеження суддівської винагороди не можуть бути застосовані іншими нормативно-правовими актами, окрім Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Конституційний Суд України в пункті 4.1 рішення від 11.03.2020 року в справі №4-р/2020 з посиланням в тому числі на норми міжнародного права зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції щодо незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013, від 8 червня 2016 року №4-рп/2016, від 4 грудня 2018 року №11 -р/2018, від 18 лютого 2020 року №2-р/2020).
Конституційний Суд України послідовно вказував: однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виці матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому (перше речення абзацу третього пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 24 червня 1999 року №6-рп/99, перше речення абзацу шостого підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, друге речення абзацу шостого підпункту 3.2., абзаци двадцять сьомий, тридцять третій, тридцять четвертий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 4 грудня 2018 року №11-р/2018).
Отже, для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які мають пріоритет стосовно пізніших положень, зокрема Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 12.07.2023 по справі №140/5481/22.
Відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891, затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок ПФУ №3-1).
У пунктах 6-9 розділу IV Порядку ПФУ №3-1 вказано, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці), або за зверненням судді у відставці. Документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.
Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.
Отже, підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є зміна розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.
Підставою для вчинення органом Пенсійного фонду України дій, спрямованих на такий перерахунок, може бути як відповідна заява судді у відставці та додані до неї документи, так і надіслана відповідним органом (після взаємодії відповідних суб`єктів владних повноважень між собою) до органу Пенсійного фонду України довідка про суддівську винагороду.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм законодавства, суд встановив, що суддівська винагорода і довічне грошове утримання суддів регулюються виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII. Зміна складових суддівської винагороди працюючого судді є підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Закони про Державний бюджет не можуть змінювати базові показники суддівської винагороди, оскільки це суперечить встановленим законодавством нормам.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що, незважаючи на той факт, що у самій довідці №359/0/2-25 від 27.01.2025 зазначено розмір суддівської винагороди станом на 27 грудня 2023 року, суд дійшов висновку про необхідність здійснення перерахунку пенсії саме з 01 січня 2023 року, оскільки, згідно з нормами законодавства, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінювався.
Таким чином оскаржуване рішення відповідача-1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає наступне.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 31.10.2022 у справі № 640/16887/22 встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 80% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки у справі, що розглядається, беруть участь ті самі сторони, а обставина щодо призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 % суддівської винагороди вже була встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, така обставина не підлягає повторному доказуванню та є обов`язковою для врахування при розгляді цієї справи. 
Щодо відповідача на якого покладається обов`язок перерахувати грошове утримання судді у відставці суд зазначає наступне.
При визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має розглянути питання про перерахунок пенсії позивачу, суд враховує, що 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 “Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку зі змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів:
- єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій;
- мінімізація особистих контактів з громадянами;
- відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу;
- попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після рішення про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналізуючи вищезазначені норми Порядку № 22-1, суд зазначає, що:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про перерахунок пенсії структурний підрозділ органу, що перераховує пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що виплачує пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10);
- виплату пенсії проводить орган (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем, який має здійснити перерахунок пенсії у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки саме на нього було покладено обов`язок розглянути заяву позивача.
Водночас, обов`язок здійснити виплату пенсії після проведення її перерахунку відповідачем-1 покладено орган ПФУ на обліку в якому перебуває позивач, тобто на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
З урахуванням повноважень суду, передбачених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 930040324095 від 10.02.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Верховним судом № 359/0/2-25 від 27.01.2025, а також зобов`язати його з 01.01.2023 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Верховним судом № 359/0/2-25 від 27.01.2025, з урахуванням виплачених сум.
Поряд з цим, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, отже останньому підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким було фактично порушені права позивача - Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Позовні вимоги - задовольнити.
2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 930040324095 від 10.02.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Верховним судом за № 359/0/2-25 від 27.01.2025.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2023 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Верховним судом за № 359/0/2-25 від 27.01.2025, з урахуванням виплачених сум. 
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві після проведення перерахунку здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, буд. 3 Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; код ЄДРПОУ 14099344).
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сас Є.В.