Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Справа№200/1858/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії без урахуванням довідки про заробітну плат в зоні відчуження від 30.08.2012 № 208 тим самим зменшивши основний розмір пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29.12.2025 року на підставі довідки від 30.08.2012 року № 208 про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження ЧАЕС виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 15,31844.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмового провадженні), витребувані докази.
На обґрунтування позову зазначено, що позивач отримував пенсію обраховану відповідно до довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з 01.09.2025 йому було зменшено розмір пенсії.
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що заяву позивача про перерахунок пенсії № 4340 від 03.11.2025 розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатами розгляду заяви від 03.11.2025 № 4340 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову від 12.11.2025 № 914370143400. Посилається на те, що за результатами розгляду наданих документів та матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що довідки від 30.08.2012 № 207, 208, 209 за роботу в зоні відчуження Чорнобильській АЕС не враховано у зв`язку з завищенням тарифної ставки та відсутністю документів, на підставі яких складено довідки. Електронну пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність з 01.09.2025, а саме розмір пенсії обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням надбавок та підвищень, склав 10491,96 грн. 
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 20.11.2001. 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 07.08.2019, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (1 категорії) і має 3 групу інвалідності.
З рішення (розпорядження) № 914370143400 (дата розрахунку 25.02.2025) випливає, що пенсія позивачу призначена відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з 01.03.2025 виплачується в розмірі 23610,00 грн (у межах максимального розміру). Водночас указано, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 від середнього заробітку становить 40963,79 грн, максимальний розмір пенсії 23610,00 грн. Згідно з розрахунком заробітної плати для обчислення пенсії середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 136545,97 грн, індивідуальний коефіцієнт для обчислення 15.31844.
Відповідно до рішення (розпорядження) № 914370143400 від 08.09.2025 (дата розрахунку 05.09.2025) про перерахунок пенсії, з 01.09.2025 пенсія позивачу виплачується в розмірі 10491.96 грн. Водночас указано, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 від середнього заробітку становить 7758.40 грн. Згідно з розрахунком заробітної плати для обчислення пенсії середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 25861.34 грн, індивідуальний коефіцієнт для обчислення 2.90126.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 03.11.2025 щодо зміни надбавки. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.11.2025 № 914370143400 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складені довідки, не надані.
ГУ ПФУ листом від 12.12.2025 № 0500-0202-8/143645 повідомило адвоката позивача про те, що ОСОБА_1 перебуває в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (с дислокацією с. Іскра) та отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішення щодо найбільш доцільного варіанту обчислення пенсії по інвалідності та пенсій у зв`язку з втратою годувальника відповідно до пункту 9 Порядку № 1210 приймається органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів. Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону3 України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон № 796, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону №796. Указані норми, визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (20.03.2024). З урахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання означеного Рішення, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону №796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Також зазначено, що проведення перерахунку на виконання Рішення КСУ від 20.03.2024 здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку, зокрема, довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Водночас, у зв`язку з відсутністю документів в матеріалах електронних пенсійних справ, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100 % тарифної ставки згідно вимог постанови №207-7, підстави для врахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону №796 відсутні. До надходження відсутніх документів розмір пенсії позивача з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на січень відповідного року відповідно до пункту 9 Порядку №1210.
Адвокат позивача звернувся до ГУ ПФУ із заявою пенсії від 29.12.2025 щодо перерахунку, в якій просив провести перерахунок пенсії позивача виходячи із коефіцієнту 15.31844.
ГУ ПФУ листом від 27.01.2026 № 5130-61335/О-02/8-0500/26 повідомило адвоката позивача про те, що ОСОБА_1 перебуває в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (с дислокацією с. Іскра) та отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначено, що оскільки заява про перерахунок пенсії не відповідає вимогам пункту 1-1 Порядку № 22-1, тому вона кваліфікована і зареєстрована як звернення громадян від 30.12.2025 за №61335/0-0500-25 відповідно до Закону № 393. Також зазначено, що за результатами аналізу документів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 30.08.2012 №208, видана Великоновосілківською центральною районною лікарнею, не відповідає вимогам настанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, оскільки кратність оплати праці за роботу в II зоні відчуження з урахуванням збільшеної на 100% часової тарифної ставки та збереженого заробітку за основним місцем роботи складає по І зоні - 5, що перевищує максимальну кратність по II зоні - 4. Крім того, довідка не підтверджена документами, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплату доплати за роботу в надурочний час зазначено у подвійному розмірі, премія в розмірі 60% не підтверджена положенням про внесення змін до нього. Повідомлено про те, що оскільки підстави для врахування довідки про заробітку від 30.08.2012 №208 за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 96 відсутні, розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2021 відповідно до пункту 9 Порядку № 1210.
Адвокат позивача знову звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 03.02.2026 щодо перерахунку пенсії, в якій просив провести перерахунок пенсії виходячи з довідки про заробітку плату в зоні відчуження від 31.08.2012 №208 виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної и плати 15.31844.
ГУ ПФУ листом від 03.03.2026 № 15185-9145/О-02/8-0500/26 адвокату позивача повідомлено про те, що у зв`язку з відсутністю документів в матеріалах електронних пенсійних справ, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100 % тарифної ставки згідно вимог постанови №207-7, підстави для врахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону №796 відсутні. До надходження відсутніх документів, зазначених вище, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів розмір пенсії позивача з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з пунктом 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Водночас до суду надана копія довідки Великоновосілківськівської центральної районної лікарні від 30.08.2012 №208 про нарахування заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 3 червня 1986 року по 10 червня 1986 року, в якій наведені відомості про фактичну заробітну плату ОСОБА_1 в зоні відчуження із якої визначається пенсія.
Також надана копія розрахунково-платіжної відомості про донарахування і виплату заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності проведення органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії позивача, а також обмеження максимального розміру пенсії.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII).
За змістом статті 1 Закону № 796-XII цей нормативно-правовий акт спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.
Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, відповідно до ч. 1 і ч. 2 статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986– 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Частинами 4 і 5 ст. 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.
Судом установлено, що розмір пенсії позивача до 31.08.2025 обчислювався відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII, а саме із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження.
З 01.09.2025 ГУ ПФУ перерахувало пенсію позивача. Розмір пенсії з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII.
Водночас суд звертає увагу на те, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.
Як випливає з обставин справи, ОСОБА_1 не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Відповідач посилається на відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.
Проте указані обставини не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача до 31.08.2025 включно.
Судом установлено наявність довідки № 208 від 30.08.2012 про заробітну плату позивача.
Щодо посилання відповідача на відсутність документів, на підставі яких складено довідку, суд зазначає наступне.
Частиною ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Отже, саме органам Пенсійного фонду України належать повноваження вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей.
Крім того, суд зазначає, що за змістом Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи“ від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI у частині вимог щодо обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на них поширюється дія Закону № 796-XII, першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII суперечать вимогам частин першої, другої статті 8, частини першої статті 41 Конституції України.
Отже, на виконання вказаного Рішення Конституційного Суду України пенсія має виплачуватися без обмеження максимальним розміром. Проте виконання цього Рішення не передбачає перегляд середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.11.2025 № 914370143400 суд зазначає, що це рішення не є спірним у межах цієї справи. Позивач не оскаржує рішення про відмову в перерахунку пенсії. 
Водночас, фактично, позивач оскаржує дії ГУ ПФУ щодо перерахунку його пенсії з 01.09.2025, що є належним способом захисту його прав.
Також судом установлено, що до проведення спірного перерахунку відповідачем застосовувалося обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024, не підлягає обмеженню розмір пенсії позивачки десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахуванням довідки про заробітну плат в зоні відчуження від 30.08.2012 № 208.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 29.12.2025 на підставі довідки від 30.08.2012 № 208 про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження ЧАЕС виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 15,31844.
Повне рішення суду складене 22 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков