Справа № 346/5509/25 
Провадження № 33/4808/150/26 
Категорія ст. 124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Козара Т.В., особи яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року, якою 
провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , громадянки України,
за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 обвинувачувалася у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин, так ОСОБА_1 , 18 жовтня 2025 року о 15 год. 15 хв., дорога Н10 127 км, керуючи транспортним засобом «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для повороту ліворуч, внаслідок чого, відбулось зіткнення з транспортним засобом «ПЕЖО», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено п. 10.1 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху; п. 10.4 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч.

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Вказує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на передчасних висновках, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає, що із схеми місця ДТП, поворот ліворуч до смт. Отинії, куди за словами, ОСОБА_1 , вона тримала рух, відсутній, оскільки напрямок руху до вказаного населеного пункту по трасі H10 є прямо, а праворуч поворот на с. Ворона. Отже, ОСОБА_1 , не здійснювала рух в сторону смт. Отинія, а мала намір здійснити зупинку свого автомобіля праворуч на узбіччі траси H10 (127км.), поруч повороту до с. Ворона, як про це зазначається у її поясненнях, тому пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності, фактичним обставинам справи, і є неправдивими. 
Вказує, що така зміна руху була зумовлена тим, що ОСОБА_1 мала намір спочатку здійснити зупинку свого транспортного засобу на узбіччі з права. Але помітивши високий з`їзд на узбіччя, через високий рівень асфальтного покриття дороги H10, що могло б пошкодити її транспортний засіб, а тому вона різко змінила рух свого ТЗ в ліву сторону з метою зупинки на узбіччі з ліва. 
Наголошує, що ОСОБА_1 дійсно мала намір здійснити зупинку свого автомобіля спочатку на узбіччі з права, але через високий рівень асфальтного покриття дороги H10, здійснила з ліва, вона підтвердила в судовому засіданні. Тобто, її пояснення від 18 жовтня 2025 року та від 14 січня 2026 року, повністю відповідали фактичним обставинам справи та підтвердились в судовому засіданні, що не врахував суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови. 
Звертає увагу, що суд першої інстанції не надав належної оцінки схемі ДТП, з якої чітко слідує, що зіткнення обох автомобілів відбулось вже в лівому ряді дороги Н-10 - під час здійснення випередження транспортного засобу ОСОБА_1 . Більше того суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_1 в суді вже змінила свої пояснення з приводу ДТП. Зокрема, в поясненнях працівникам поліції вона зазначала про те, що рухалась в сторону смт. Отинія та планувала поворот ліворуч, а в суді вже зазначила про намір здійснення зупинки з ліва на узбіччі дороги Н- 10 - біля церковної каплиці. Отже, з вказаних пояснень ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , які, безпідставно не взяв до уваги суд першої інстанції, та в яких, на відміну від пояснень ОСОБА_1 , немає жодних суперечностей та не точностей, чітко випливає той факт, що під час здійснення ОСОБА_2 випередження транспортного засобу ОСОБА_1 , остання змінила рух свого автомобіля з метою зупинки, що спричинило зіткнення із її автомобілем. Таким чином ОСОБА_1 було порушено вимоги п.п.10.1 та 10.4 ПДР, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.124 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність в її діях складу та події правопорушення, не відповідають дійсності, є передчасними.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, адвокат Козар Т.В. якому роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП та потерпіла ОСОБА_2 , якій роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову судді суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Адвокат Козар Т.В. та ОСОБА_1 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вважаю, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП цих вимог закону дотримано належним чином. 
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487079 від 18 жовтня 2025 року (а.с. 1) ОСОБА_1 , 18 жовтня 2025 року о 15 год. 15 хв., дорога Н10 127 км, керуючи транспортним засобом «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для повороту ліворуч, внаслідок чого, відбулось зіткнення з транспортним засобом «ПЕЖО», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено п. 10.1 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху; п. 10.4 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором 1В1РБ УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Білецьким А.М., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та дала пояснення: «я мала намір повернути ліворуч тому зайняла ліве положення переконавшись у безпеці».
До протоколу поліцейськими долучено план-схему дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та інші документи.
З план-схеми дорожньо-транспортної пригоди за адресою Н-10 Івано-Франківськ – Чернівці - Мамалига (на м. Кишинів), 127 км. 100 м. від 18 жовтня 2025 року о 15:15 (а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, дорожня розмітка, розташування транспортних засобів марки «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1  та марки «ПЕЖО», д.н.з. НОМЕР_2 та їх пошкодження.
В письмових поясненнях від 18 жовтня 2025 року (а.с. 3) ОСОБА_1 зазначає, що того дня рухалась на своєму автомобілі «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 по дорозі Н-10 в сторону смт. Отинія, включила лівий поворот і в неї недотримуючись безпечної дистанції, виїхав автомобіль Пежо. ЇЇ швидкість була біля 40-50 км, так як я вона планувала поворот. Від удару її викинуло далеко на узбіччя з механічними ушкодженнями.
В письмових поясненнях від 18 жовтня 2025 року (а.с. 4)  ОСОБА_2 зазначає, що того дня рухалась своїм транспортним засобом марки «ПЕЖО», д.н.з. НОМЕР_2 по трасі Старі Кривотули. Попереду неї їхала машина «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 , не доїхавши до повороту на Ворону ця машина включила правий поворот і почала випередження автомобіля, водій з включеним поворотом на право різко повернув на ліво, почавши випередження вона побачила що водій різко повертає ліворуч і почала гальмувати і тікати ліворуч. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження.
З пояснень свідка ОСОБА_4 від 18 жовтня 2026 року (а.с. 5) вбачається, що він того дня рухався на своєму автомобілі і побачив як водій автомобіля «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 включив правий покажчик повороту, почав пригальмовувати і приймаючи вправо частково з`їхав на обочину. Водій «ПЕЖО», д.н.з. НОМЕР_2 увімкнув лівий покажчик повороту та зніс нив випередження і в момент цього водій «ВОЛЬВО» повернув ліворуч здійснивши ДТП, де при зіткненні водій «ВОЛЬВО» з`їхав на обочину.
Докази, які є в матеріалах справи, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом не доводить, що ОСОБА_1 спровокувала чи створила дану аварійну ситуацію порушивши Правила дорожнього руху.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Напрямок руху транспортних засобів та розташування населених пунктів, про що наголошує апелянт, як підставу необхідності критичного ставлення до пояснень ОСОБА_1 , не є слушними, оскільки не доводять порушення факту порушення ПДР останньою.
Взаємне розташування транспортних засобів на місці ДТП також не доводить винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.
Вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що план-схема ДТП не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також що ОСОБА_1 перед поворотом ліворуч завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Крім того про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення вказує характер і місце зіткнення автомобілів, а саме те що удар відбувся правою передньою частиною автомобіля Пежо в ліву задню частину автомобіля Вольво під керуванням ОСОБА_1 .
Також матеріалами справи, поясненнями водія  ОСОБА_1 та взаємне розташування транспортних засобів на дорозі після ДТП, доводиться неспроможність пояснень водія ОСОБА_2 про обставини зіткнення транспортних засобів.
Твердження апелянта про те, що  ОСОБА_1 спочатку увімкнула правий покажчик повороту, після чого повернула на ліво, не підтверджено сукупністю доказів по справі і не доведено поза розумним сумнівом. Тому не можливо визнати, що саме такі обставини стали причиною ДТП.
Таким чином матеріали справи не містять доказів, які б могли підтвердити обставини, наведені в протоколі, не долучено належних доказів, на підставі яких, у визначеному законом порядку можливо встановити наявність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні.
З`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б доводили порушення  ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.
Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.
Отже, коли невинуватість особи була доведена належними доказами, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та визнання  ОСОБА_1 винною у порушенні ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу за результатами апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло