Рішення
Іменем України
24 квітня 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/382/26
Провадження №2/751/1102/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Головне управління Національної поліції в Чернігівській області
третя особа - ОСОБА_2 

представник відповідача - Стаценко Олександр Олегович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: слідчий Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Соломаха Євгеній Станіславович, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади - 

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача 

12.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання дій посадової особи органу Національної поліції при виконанні ним службових обов`язків такими, що привели до порушення його прав та стягнення 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди (а.с.1-3). 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.12.2025 він перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Наприкінці робочого дня до лікувального відділення прибув слідчий Соломаха Євгеній Станіславович, який розпочав службове спілкування з позивачем, здійснюючи психологічний тиск та ігноруючи його стан здоров`я і медичні обмеження. Позивач зазначає, що внаслідок таких дій було порушено умови його лікування, створено психоемоційне напруження, що призвело до гіпертонічного кризу, зафіксованого медичними працівниками та такого, що потребував невідкладної медичної допомоги. На думку позивача, вказаний стан перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями слідчого, які спричинили гострий психоемоційний стрес. Внаслідок зазначених дій позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 50 000,00 грн, вважаючи такий розмір справедливим, розумним та співмірним характеру порушень і їх наслідкам

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 26.01.2026 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
Від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив (а.с.39-41), у якому представник просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, зокрема не конкретизовано, яких саме душевних страждань він зазнав, а також не підтверджено, якими саме діями слідчого ОСОБА_2 така шкода була завдана. Крім того, вказано, що позивач не довів наявності протиправності дій слідчого, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими наслідками, що є обов`язковими умовами для відшкодування моральної шкоди. Зазначено, що твердження позивача про погіршення стану здоров`я після спілкування зі слідчим є необґрунтованими, оскільки слідчий здійснював спілкування з позивачем за попереднім погодженням із лікарем, який надав усний дозвіл на проведення відповідних процесуальних дій. Також звернуто увагу, що за скаргами позивача ГУНП в Чернігівській області проводило службове розслідування, за результатами якого у діях слідчого ОСОБА_2 дисциплінарного проступку не встановлено. У зв`язку з викладеним представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На відзив позивачем подано відповідь (а.с.47-50), у якій просив позов задовольнити. У відповіді зазначив, що поданий відзив є формальним, не містить належного спростування фактичних обставин справи та, на його думку, свідчить про намагання відповідача уникнути відповідальності шляхом підміни предмета спору. Також вказав, що посилання відповідача на Закон України № 266/94-ВР є юридично нерелевантним та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Крім того, зазначив, що результати службової перевірки, проведеної самим органом поліції, не можуть вважатися належним та об`єктивним доказом у справі, оскільки не є незалежними. Позивач також наголосив, що цивільно-правова відповідальність держави не залежить від наявності чи відсутності дисциплінарної відповідальності конкретного працівника.
Ухвалою суду від 20.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 16.03.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Деркача О.Г. задоволено.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16.03.2026 головуючим по справі визначено суддю Маслюк Н.В. і ухвалою суду від 17.03.2026 вказану справу прийняти до свого провадження.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, на які він посилається у позові, відповіді на відзив. Зазначив, що слідчий, у той час коли він перебував на лікування, прибув до медичного закладу для вручення повістки. Внаслідок таких дій було порушено умови його лікування, створено психоемоційне напруження, що призвело до гіпертонічного кризу.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю.
Третя особа - слідчий Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Соломаха Євгеній Станіславович, у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, відповідно положень ст.223 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказах.
Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 14.04.2026 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 24.04.2025 о 10 год 50 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025270000000409 від 10.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1, 3 ст. 368 КК України.
Старшим слідчим у здійсненні досудового розслідування визначено старшого лейтенанта поліції Соломаху Є.С.
20.06.2026 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб. 
У зв`язку із внесенням на користь ОСОБА_1 застави у розмірі 454 200,00 грн, 17.10.2025 останнього звільнено з - під варти та покладено визначені ухвалою слідчого судді обов`язки.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого 1127, ОСОБА_1 у період з 17.11.2025 до 28.11.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «КМКЛ № 18» Ендокринологічного центру, у тому числі з приводу гіпертонічної хвороби (а.с.109-112).
У період з 01.12.2025 до 12.12.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №15 Подільського району м. Києва». Із короткого анамнезу вбачається, що загалом період лікування проходив без особливостей, але 05.12.2025 був епізод гіпертонічного кризу (а.с.11-12).
ОСОБА_1 звертався зі скаргою до начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на неправомірні дії слідчого Соломахи Є.С., та просив провести службову перевірку дій вказаного слідчого на предмет порушення законів та прав громадянина. Неправомірні дії полягали в тому, що 04.12.2025, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні, до нього прийшов слідчий та почав задавати провокативні питання, свідомо шукав конфлікт. Діями слідчого було порушено громадський порядок. 
За фактом звернення ОСОБА_1 призначено службове розслідування, про що повідомлено заявника (а.с.45).
Згідно висновку службового розслідування від 13.02.2026 встановлено, що в ході перевірки порушень слідчим Соломахою Є.С. норм КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження № 12025270000000409 від 10.04.2025 не встановлено, факти викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження (а.с.96-103).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди (стаття 16 ЦК).
У відповідності до частин першої-третьої статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17).
Велика Палата Верховного Суду у постанові №920/715/17 від 12.03.2019 звертала увагу на те, що статті 1173, 1174 ЦК є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення держави в особі органу державної влади до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 462/6940/24).
Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами (постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 197/1330/14-ц).
За змістом статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях
Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності дій слідчого Соломахи Є.С., а також доказів того, що такі дії були визнані незаконними у встановленому законом порядку. Сам по собі факт спілкування слідчого з позивачем під час його перебування у медичному закладі не свідчить про протиправність його дій, оскільки, як убачається з матеріалів справи, такі дії здійснювались у межах службових повноважень у кримінальному провадженні № 12025270000000409 від 10.04.2025.
Крім того, позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями слідчого та погіршенням стану його здоров`я. Надані медичні документи не містять відомостей, які б достовірно підтверджували, що гіпертонічний криз виник саме внаслідок дій слідчого Соломахи Є.С. Також слід звернути увагу на те, що позивач до 05.12.2025 також перебував на стаціонарному лікуванні у період 17.11.2025 до 28.11.2025 в КНП «КМКЛ № 18» Ендокринологічного центру, у тому числі з приводу гіпертонічної хвороби.
Також позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди у розумінні статті 23 Цивільного кодексу України.
Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди.
З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, суд -  
Вирішив:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: слідчий Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Соломаха Євгеній Станіславович, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади – відмовити повністю.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 24.04.2026. 

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: просп. Перемоги, буд.74 м. Чернігів 14000, код ЄДРПОУ 40108651)

Третя особа - слідчий Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Соломаха Євгеній Станіславович (місцезнаходження: просп. Перемоги, буд.74 м. Чернігів 14000, код ЄДРПОУ 40108651).  

Суддя Н. В. Маслюк