справа № 208/1756/25 
провадження № 1-кп/208/651/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р.    м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам?янського в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),
обвинуваченого: ОСОБА_6 ( в режимі ВКЗ),
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 22025050000000117 від 10.01.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Алчевськ Луганської області, освіта середня, працює вогнетривником на металургійному комбінаті, раніше не судимий, розлучений, на утриманні дітей не має, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави – України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України – Конституції України.
Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. 
Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.
Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
У березні - квітні 2014 м. Луганську та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Так, 27.04.2014 у м. Луганську Луганської області видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Луганской народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 так названого «загального обласного референдуму» на території Луганської області з питання визнання державної самостійності «ЛНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 в окремих містах Луганської області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності «ЛНР».
За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ЛНР» на території Луганської області.
Надалі представниками самопроголошеної «ЛНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські («органи державної влади ЛНР») та силові органи. 
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями. 
Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників політичного блоку «ЛНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.
21.02.2022 керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.
В цей же день, президент Російської Федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності Донецької та Луганської народних республік.
Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення державної думи РФ та заявили про необхідність визнання президентом РФ незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян російської федерації, у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.
Цього ж дня президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності Донецької народної республіки та Луганської народної республіки.
24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по нині.
Усвідомлюючи вищенаведені обставини, після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України, 26.02.2022 громадянин України ОСОБА_6 , діючи в період збройного конфлікту, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно прибув до так званого «Алчевського районного військового комісаріату», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де за результатом військово-лікарської комісії був визнаний придатним до військової служби та вступив до не передбаченого законом збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до т.зв. « НОМЕР_1 окремого стрілецького полку НМ ДНР» (далі за текстом – 127 ОСП). Наступного дня, був направлений до пункту дислокації АДРЕСА_3 , де отримав військову форму та обмундирування і був розподілений до 5 батальйону НОМЕР_1 окремого стрілецького полку на посаду помічника гранатометника, чим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.
Перебуваючи у складі зазначеного незаконного збройного формування, 05.03.2022, ОСОБА_6 був направлений до селища Придніпровське Херсонської міської громади Херсонської області, де проходив військову службу на боці ворога, а саме залучався до караульної та постової служби у вказаному НЗФ.
Кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст. 111 КК України, а саме за державну зраду - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту.
Крім того, з кінця листопада до початку грудня 2022 ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, у складі підрозділу був переміщений на лівий берег тимчасово окупованої території Херсонської області, де брав участь у збройній агресії на боці ворога шляхом здійснення бойових чергувань на блок-постах. 
Далі, наприкінці грудня 2022, у зв`язку із реорганізацією структури Збройних Сил Російської Федерації та ліквідацією 127 ОСП т. зв. «НМ ДНР», ОСОБА_6 , діючи з вищевказаних мотивів та метою, був переведений на посаду помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), та продовжив несення військової служби у пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_4 .
З кінця грудня 2022 до початку січня 2023 під час перебування у м. Чистякове (колишня назва – Торез) Горлівського району Донецької області, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, проходив військову службу на боці ворога, а саме залучався до караульної та постової служби у вказаному збройному формуванні держави-агресора, здійснював виїзди до полігону в районі Савур-Могили, де відпрацьовував навички стрільби зі стрілецької зброї та тактичну підготовку ведення бою.
Далі, 20.01.2023 ОСОБА_6 у складі підрозділу був переміщений до розташування у м. Мар`їнка Донецької області, де до липня 2023 продовжив військову службу на боці ворога, а саме заступав у наряди по розташуванню, залучався до караульної та постової служби, господарчих робіт у вказаному збройному формуванні держави -агресора.
В подальшому, з липня 2023 до жовтня 2024 ОСОБА_6 був переміщений до пункту тимчасової дислокації підрозділу у тимчасово окупованому АДРЕСА_5 , де він доставляв боєприпаси та провізію на передові позиції підрозділу в районі м. Красногорівка Донецької області.
У подальшому з середини жовтня до середини листопада 2024 ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, був переміщений до пункту тимчасової дислокації підрозділу у тимчасово окупованому АДРЕСА_6 
В середині листопада 2024 ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, був переміщений до пункту тимчасової дислокації підрозділу на території шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у АДРЕСА_7 , де був розподілений до 7 роти НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_4 окремої мотострілецької Донецької бригади ЗС РФ (в/ч НОМЕР_2 ), де проходив військову службу у розташуванні та періодично здійснював виїзди до полігону в районі АДРЕСА_4 під час яких відпрацьовував навички стрільби зі стрілецької зброї та тактичну підготовку ведення бою.
23.12.2024 ОСОБА_6 був переміщений до пункту тимчасової дислокації підрозділу у тимчасово окупованому м. Авдіївка Покровського району Донецької області, де проходив військову службу в розташуванні, на території ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод».
01.01.2025 ОСОБА_6 вирушив до тилових позицій збройного формування держави-агресора у м. Очеретине Покровського району Донецької області, отримав кулемет ПК та боєкомплект набоїв калібру 7,62х54 до нього, у кількості 100 штук та ввечері цього ж дня вирушив до с. Новоолександрівка Гродівської СТГ Покровського району Донецької області, де перебував до 03.01.2025.
03.01.2025 близько 23:00 ОСОБА_6 вирушив до с. Воздвиженка Гродівської СТГ Покровського району Донецької області, де чекав подальших розпоряджень, та зранку 04.01.2025 отримав наказ та вирушив на штурм позицій ЗС України, зайняття бліндажа на північний захід від с. Воздвиженка, де внаслідок успішної контратаки Збройних сил оборони України отримав поранення та здався у полон. 
Під час проходження військової служби у вказаному НЗФ та збройному формуванні країни-агресора, ОСОБА_6 отримував грошове забезпечення, відповідно до штатного розпису за його посадою, що при реорганізації НЗФ до складу ЗС РФ складало 204 тисяч рублів на місяць. 
Кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 111 КК України, а саме за державну зраду, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягає в переході на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.
Крім того, з 15.03.2022, громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою добровільної участі у незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, прийняв добровільну участь у складі незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території – т. зв. « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на посаді помічника гранатометника, на тимчасово окупованій території населених пунктів Херсонської міської громади Херсонської області. 
З кінця листопада до початку грудня 2022 (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, у складі зазначеного незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, був переміщений на лівий берег тимчасово окупованої території Херсонської області, де приймав участь у збройній агресії на боці ворога шляхом здійснення бойових чергувань на блок-постах. 
В подальшому на при кінці грудня 2022, у зв`язку із реорганізацією структури Збройних Сил Російської Федерації та ліквідацією 127 ОСП т. зв. «НМ ДНР», ОСОБА_6 був переведений на посаду помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) та продовжив несення військової служби у пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_4 , чим прийняв добровільну участь у збройному формуванні держави-агресора.
З кінця грудня 2022 до початку січня 2023 під час перебування у м. Чистякове (колишня назва – Торез) Горлівського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлене), ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, проходив військову службу, а саме залучався до караульної та постової служби у вказаному збройному формуванні держави-агресора, здійснював виїзди до полігону в районі Савур-Могили, де відпрацьовував навички стрільби зі стрілецької зброї та тактичну підготовку ведення бою.
Далі, 20.01.2023 ОСОБА_6 у складі збройного формування держави-агресора був переміщений до розташування у м. Мар`їнка Донецької області, де до липня 2023 продовжив військову службу на боці ворога, а саме, заступав у наряди по розташуванню, залучався до караульної та постової служби, господарчих робіт у вказаному збройному формуванні держави -агресора.
В подальшому, з липня 2023 до жовтня 2024 ОСОБА_6 був переміщений до пункту тимчасової дислокації підрозділу у тимчасово окупованому АДРЕСА_5 , де він доставляв боєприпаси та провізію на передові позиції вказаного збройного формування держави-агресора в районі м. Красногорівка Донецької області.
У період з середини жовтня до середини листопада 2024 ОСОБА_6 був переміщений до пункту тимчасової дислокації вказаного збройного формування держави-агресора у тимчасово окупованому м. Красногорівка Мар`їнської міської громади Покровського району Донецької області.
В середині листопада 2024 ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, був переміщений до пункту тимчасової дислокації вказаного збройного формування держави-агресора на території шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Червоногвардійському районі м. Макіївка Донецької області, де був розподілений до 7 роти НОМЕР_3 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), де проходив військову службу у розташуванні та періодично здійснював виїзди до полігону в районі м. Докучаєвськ Донецької області під час яких відпрацьовував навички стрільби зі стрілецької зброї та тактичну підготовку ведення бою.
23.12.2024 ОСОБА_6 був переміщений до пункту тимчасової дислокації вказаного збройного формування держави-агресора у тимчасово окупованому м. Авдіївка Покровського району Донецької області, де проходив військову службу в розташуванні, на території ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод», після чого 01.01.2025 вирушив до тилових позицій збройного формування держави-агресора у м. Очеретине Покровського району Донецької області, отримав кулемет ПК та боєкомплект набоїв калібру 7,62х54 до нього, у кількості 100 штук та ввечері цього ж дня вирушив до с. Новоолександрівка Гродівської СТГ Покровського району Донецької області, де перебував до 03.01.2025.
03.01.2025 ОСОБА_6 близько 23:00 вирушив до с. Воздвиженка Гродівської СТГ Покровського району Донецької області де очікував подальших розпоряджень, а зранку 04.01.2025 отримав наказ та вирушив на штурм позицій ЗС України та зайняття бліндажа на північний захід від с. Воздвиженка, де внаслідок успішної контратаки Збройних сил оборони України отримав поранення та здався у полон. 
Під час проходження військової служби у вказаному НЗФ та збройному формуванні держави-агресора, ОСОБА_6 отримував грошове забезпечення, відповідно до штатного розпису за його посадою, що при реорганізації НЗФ до складу ЗС РФ складало 204 тисяч рублів на місяць.
Кримінальна відповідальність передбачена ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме за колабораційну діяльність - добровільній участі громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, підтвердив обставини кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, вказавши, що у лютому 2022 він отримав повістку за місцем роботи на металургійному комбінаті, після чого пішов у військомат у м. Алчевськ. Після оформлення його документів у військоматі його відвезли до с. Широка Балка Гірницького району м. Макіївка, де видали військову форму та розформували в 127 полк до 5 батальйону. Після цього його направили до Херсонської області, де він проходив службу на блокпостах та в подальшому в листопаді 2022 повернули назад у АДРЕСА_6 для продовження військової служби, де він потрапив до 5 бригади. Весь січень 2023 він проходив навчання на полігоні та у серпні 2023 був переміщеним до пункту тимчасової дислокації у м. Мар”їнка Донецької області. В подальшому він отримав поранення та проходив лікування, після чого з липня 2023 по жовтень 2024 був переміщений до пункту тимчасової дислокації в районі м. Красногорівка Донецької області, де він був до листопада 2024, а з грудня 2024 у м. Авдіївка Донецької області. 01.01.2025 він був направлений на штурм в с. Воздвиженка, де 04.01.2025 потравив в полон. Виступаючи з останнім словом ОСОБА_6 зазначив, що щиро кається в своїй провині та що брав у руки автомат. 
Крім повного визнання обвинуваченим своєї провини, його вина повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, порядок та обсяг яких визначено в порядку ст.349 КПК України.
Зокрема:
відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.01.2025 проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 останній за допомогою електронної карти Google показав місця проходження служби в лавах ЗС РФ, а саме місця розташування військового комісаріату в АДРЕСА_2 , куди він прибув 26.02.2022 і де вступив до незаконного збройного формування, в подальшому, а саме 27.02.2022 був направлений до пункту дислокації АДРЕСА_3 , місце перебування підрозділу ОСОБА_6 у с. Придніпровське Херсонської міської громади Херсонської області на початку 2022, населенні пункти Херсонської міської громади де протягом березня-листопада 2022 перебував його підрозділ, пункт тимчасової дислокації підрозділу, де він проходив службу з кінця листопада 2022 по 20.01.2023 у м. Чистякове (колишня назва - Торез) Горлівського району Донецької області, полігон поблизу Савур-Могили, де він проходив навчання зі стрільб у період з кінця листопада 2022 по 20.01.2023, тилові позиції 5  ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_6 де з 20.01.2023 по липень 2023 проходив службу, тилові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_5 де з липня 2023 по жовтень 2024 проходив службу, тилові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_6 де з середини жовтня до середини листопада 2024 проходив службу, пункт тимчасової дислокації підрозділу на території шахти Глибоке у Червоногвардійському районі м. Макіївка Донецької області, куди був переміщений у середині листопада 2024, тилові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_8 область де з 23.12.2024 по 01.01.2025 проходив службу, тилові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_9 область де з 01.01.2025 отримав кулемет та потрони до нього, тилові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ у АДРЕСА_9 область де з 01.01.2025 по 03.01.2025 проходив службу, передові позиції 5 ОМБр ЗС ЗФ в с. Воздвиженка ОСОБА_8 куди він 03.01.2025 прибув та де його взяли у полон.
-відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2025 разом з фототаблицею, де ОСОБА_9 опізнав ОСОБА_6 , як особу, якого його підрозділ взяв у полон під час проведення воєнної операції;
-протоколом огляду мережі інтернет разом з додатками від 29.01.2025, де зазначено, що за посиланням на статтю: «1-Й И 2-Й АРМЕЙСКИЕ КОРПУСА, КАК УДАРНЫЕ ОБЪЕДИНЕНИЯ СУХОПУТНЫХ ВОЙСК РОССИИ НА ДОНБАССЕ» міститься стаття із назвою (мовою оригіналу): «1-Й И 2-Й АРМЕЙСКИЕ КОРПУСА, КАК УДАРНЫЕ ОБЪЕДИНЕНИЯ СУХОПУТНЫХ ВОЙСК РОССИИ НА ДОНБАССЕ», у якій йдеться про історію функціонування та склад так званих «1-го та 2-го армійських корпусів» - НЗФ, утворених на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областях, де серед інших вказано про наявність у структурі НЗФ т. зв. «ДНР» «127-го стрелкового полка» в складі мобрезерву, про що в статті йдеться (мовою оригіналу): 
«В начале войны «народная милиция» пополнялась мобилизованными на оккупированных территориях (1-я волна мобилизации была объявлена в феврале 2022 г), восполняя боевые потери линейных бригад и полков и формируя новые части – стрелковые. полки. Стрелковый полк мобрезерва обычно состоял из пяти б-нов по 500 человек (3-4 роты в каждом б-не).
Всего в составе мобрезерва был сформирован 21 стрелковый полк: НОМЕР_5 в 1-ом АК ДНР (101-й, 103-й, 105-й, 107-й, 109-й, 111-й, 113-й, 115-й, 117-й , 119-й, 121-й, 123-й, 125-й, 127-й, 129-й, 131-й, 133-й) и 4 стрелковых полка во 2-ом АК ЛНР (202-й, 204-й, 206-й, 208-й). Эти полки оперативно подчиняются линейным бригадам. К примеру, бывшая 3-я мотострелковая бригада 1-го АK, (после реорганизации 132-я), имеет в оперативном подчинении 4 стрелковых полка ( НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 133-й). Конечно, структуры «народной милиции» сложнее, потому что имеют также формирования МВД, добровольческие отряды, отд. б-ны и т.д.»;
-відповідно до копії паспорта ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_9 , такий є громадянином України, місце народження: Україна, Луганська обл., м. Алчевськ, паспорт видано Алчевським МВ УМВС України в Луганській області 16.09.2009;
- відповідно до копії паспорта ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_10 виданий 24.08.2023 ГУ МВД Росії по Ростовській області, код підрозділу 610-069, ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації.
З приводу цього суд зазначає наступне.
У ст. 1 Закону України «Про громадянство України» (Закон № 2235-III) зазначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. 
Іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 2 цього Закону, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
Статтею 17 Закону № 2235-III визначено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Так, згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 є громадянином України з 2009 та доказів того, що ОСОБА_6 в установленому законом порядку позбавлений громадянства України або відмовився від громадянства України з 24.08.2023 суду не надано, відтак у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
Під час судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_6 обвинувачення за ч.ч. 1,2 ст. 111, ч.7 ст.111-1 КК України знайшло своє підтвердження, а подія кримінального правопорушення мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальні правопорушення правильно кваліфіковані, а саме:
- за ч. 1 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту ;
- за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану;
- за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме, добровільна участі громадянина Українив незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальні злочини, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено, враховуючи їх не зазначення в обвинувальному акті та позицію прокурора в дебатах.
Суд також враховує відомості про особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , який офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без його ізоляції від суспільства. 
Враховуючи наведене та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що вчинені обвинуваченим злочини, згідно зі статтею 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Крім того, наявні підстави для призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, яка передбачена санкцією статті, враховуючи, що злочин вчинено з корисливим мотивом, оскільки обвинувачений отримував грошове забезпечення за свої дії (за обома кримінальними правопорушеннями), а також з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади (за ч. 7 ст. 111-1 КК України), визначивши остаточне покарання за правилами ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, приєднавши до основаного покарання додаткові покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні, в тому числі у виді запобіжного заходу та арешту майна, не застосовувалися.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України , суд – 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.111 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого. 
-за ч.2 ст.111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого; 
-за ч.7 ст.111-1 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 та з позбавленням права займати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років.
Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання. 
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3