Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа № 520/1637/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.11.2025 №104750010853 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за Списком №2 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” 09.07.2003 № 1058-ІV; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” 09.07.2003 № 1058-ІV, з урахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 24.12.2001 по 31.08.2009, з 01.09.2009 по 10.02.2014 та з 11.02.2014 по 30.04.2018, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та згідно довідки №C-82 від 21.05.2025, виданої Харківською міською радою Харківською міською радою Харківської області Виконавчого комітету комунального підприємства “Міський архів”, починаючи з 21.11.2025 (дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України); - вирішити питання розподілу судових витрат.
В обґрунтування позову покликається на те, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Подав заяву до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії через, нібито, відсутність пільгового стажу. Позивач вважає відмову протиправною, а рішення таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим зобов`язати відповідача до вчинення відповідних дій. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 139 КАС України здійснити розподіл судових витрат. 
Відповідач не подав до суду відзив, який би містив заперечення на позов. 
Ухвалами суду від 02.02.2026 та від 16.02.2026 адміністративний позов залишеного без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальних частинах цих ухвал.
Ухвалою суду від 23.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке. 
Суд установив, 21.11.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
Відповідно до принципу екстериторіальності для розгляду заяви про призначення пенсії був визначений структурний підрозділ - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатом розгляду заяви позивача прийняло рішення від 28.11.2025 №104750010853 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність пільгового стажу. Відповідно до оспорюваного рішення вік заявника: 55 років. Страховий стаж заявника становить 31 рік 4 місяці 6 днів. Відповідно до пп. 2 п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Пільговий стаж особи відсутній. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі період роботи. До пільгового стажу не зараховано період роботи, зазначений в архівній довідці № С-82 від 21.05.2025, оскільки в довідці відсутня інформація про факт зайнятості протягом робочого дня в шкідливих умовах, відсутні відомості про атестацію робочих місць, а також зазначено, за якою саме постановою КМУ віднесено професію «електрогазозварник» пільгових. У зв`язку із ліквідацією підприємства рекомендовано звернутися до Комісії при Головному управління Пенсійного фонду України для підтвердження стажу роботи пільгових умовах. до на Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пп. 2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом за захистом свого порушеного права. 
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV).
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До набрання чинності Закону №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом №1788-XII.
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Приписами абз.1 п.3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Суд установив, згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 (записи з №12 до №27):
- 27.03.2001 позивач прийнятий на роботу слюсарем-будівельником 3 розряду;
-24.12.2001 переведений електрозварником ручного зварювання 3 розряду;
-12.05.2003 – по результатам атестації робочих місць електрозварники ручного зварювання і умови праці ця професія надає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2; 
- 03.07.2006 присвоєно 4 розряд електрозварника ручного зварювання; 
- 03.03.2008 присвоєно 5 розряд електрозварника ручного зварювання; 
- 31.08.2009 звільнено за переведенням; 
- 01.09.2009 прийнято за переведенням електрозварником ручного зварювання 5 розряду; 
- 01.04.2008 згідно з висновків атестації робочих місць по умовам праці професія електрозварник ручного зварювання входить до Списку №2 і надає право на пільгове пенсійне забезпечення;
- 29.03.2013 згідно з висновків атестації робочих місць по умовам праці професія електрозварник ручного зварювання входить до Списку №2 і надає право на пільгове пенсійне забезпечення;
- 10.02.2014 звільнено за власним бажанням. 
- 11.02.2014 прийнято електрозварником дільниці з ремонту обладнання теплових джерел; посаду атестовано та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з Списку 32, наказ від 01.04.2013 № 212;
- 26.11.2015 переведено електрозварником 5 розряду дільниці з підготовки ремонту теплових джерел служби централізованого ремонту; 
- 01.11.2016 переведено електрозварником 5 розряду дільниці з підготовки ремонту теплових джерел служби централізованого ремонту; посаду атестовано та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення0 згідно з Списком №2, наказ від 17.10.2016 №2093.
- 30.04.2018 звільнено за власним бажанням.
З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що трудова книжка позивача містить в собі записи щодо характеру роботи позивача.
Щодо незарахування періодів роботи, зазначених в архівній довідці №C-82 від 21.05.2025, оскільки в довідці відсутня інформація про факт зайнятості протягом робочого дня в шкідливих умовах, відсутні відомості про атестацію робочих місць, а також не зазначено, за якою саме постановою КМУ віднесено професію «електрогазозварник» до пільгових, суд прийшов наступного. 
Відповідно до довідки від 21.05.2025 №C-82, виданої Харківською міською радою Харківською міською радою Харківської області виконавчого комітету комунального підприємства «Міський архів»: в документах архівного фонду (наказах з особового складу, особових рахунках, відомостях нарахування заробітної плати працівникам) Структурний відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» (найменування підприємства) за 2014 – 2018 роки ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові) зазначено працюючим електрогазозварником 5 розр. СЦР дільниця з ремонту обладнання - з 26 листопада 2015 р. переведений електрогазозварником 5 розр. СР дільниці з підготовки ремонту теплових джерел (наказ №3873-к від 26.11.2015 р.); - з 0 1 листопада 2016 р. переведений електрогазозварником 5 розр. ЦЦР дільниці з підготовки ремонту теплових джерел (наказ №4038-к від 28.10.2016 р.) по « 30» квітня 2018 року (наказ №4987-к від 26.04.2018). Підстава: Фонд №11096 Структурний відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», опис №3-ос, справа № 717 (153), 793 (138), 1299 (32) Т-2 ККП «Міський архів» надає послуги по зберіганню документів архівного фонду структурного відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі » ПАТ «Київенерго» в зв`язку з ліквідацією підприємства (договором зберігання).
Відповідно до листа комунального підприємства «Міський архів» від 2.05.2025 №С-82 повідомлено про те, що в документах фонду структурний відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі » ПАТ «Київенерго» наказів про переведення на роботу з неповним робочим днем, простоях за 2014 – 2018 роки немає. Накази про відпустки без збереження заробітної плати: з 05.05.2014 р. по 19.05.2014 р. наказ №2104-В від 23.04.2014 р., з 23.11.2017 р. по 24.11.2017 р. наказ №4768- В від 24.11.2017 р., з 27.11.2017 р. по 01.12.2017 р. наказ №4791- В від 28.11.2017 р. Додано копії документів по атестації робочих місць: карта умов праці за 2014 р. (номер робочого місця 12); карта умов праці за 2016 р. (номер робочого місця 96).
Щодо атестації робочих місць.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відповідно пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Під час розгляду справи, судом прийнято до уваги роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 №205, згідно з якого в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Суд повторно відмічає, що відомості про атестацію робочих місць містяться у запис трудової книжник позивача, де чітко вказано, що зайнята посада позивачем дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. Дані записи є чіткими, без виправлень та дозволяють однозначно пересвідчитись в конкретних періодах роботи позивача на конкретній посаді, яка передбачена Списком № 2.
Суд враховує правову позицію великої Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме: - “ особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць; - особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту “б” статті 13 Закону №1788-XII.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник”.
Враховуючи, що позивач зі свого боку вчинив всі залежні від нього дії для отримання відповідних первинних документів і у нього відсутня будь-яка можливість в інший спосіб їх отримати з незалежних від нього підстав, а відповідач в свою чергу не вжив заходів для всебічного, повного і об`єктивного розгляду заяви позивача, то поведінка органу Пенсійного фонду щодо не зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є непропорційною заявленій легітимній меті, тому її не можна вважати такою, яка вчинена обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Щодо доводів відповідача в оспорюваному рішенні про відсутність відомостей у довідці від 21.05.2025 про постанову, якою професію «електрогазозварник» віднесено до пільгових. 
Порядок застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі за текстом - Порядок №383). 
Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 № 1173 затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 № 1173 затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах. У відповідності до розділу ХХХII постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 посада електрозварника відноситься до робіт із шкідливими умовами праці Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.063.1994 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, розділом ХХХIII якого визначено посаду електрогазозварника, яка відноситься до робіт із шкідливими умовами праці Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників. 
Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 посада електрогазозварника у відповідності до розділу XXXIII відноситься до робіт із шкідливими умовами праці Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Таким чином, відповідно до законодавства України та карток умов праці позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №2.
Відтак суд установив факт перебування позивача на вищевказаних посадах та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 2 повний робочий день, а також зайнятість позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яка полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а відтак має право на зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 спірних періодів роботи за професією з 24.12.2001 до 31.08.2009, з 01.09.2009 до 10.02.2014, з 11.02.2014 до 30.04.2018.
Суд додатково зазначає, що згідно статті 62 Закону України № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд звертає увагу, що відповідачем не врахований пільговий стаж позивача за Списком №2 за трудовою книжкою, однак відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача, суд прийшов наступного.
Суд зауважує, що пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 визначено, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників приймаються для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємством, установою або організацією необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 (справа №234/13910/17), від 07.03.2018 (справа №233/2084/17).
Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач досяг віку 55 років на момент звернення за пенсією; загальний страховий стаж позивача становить понад 31 рік 4 місяці 6 днів; відсутність відомостей у архівні довідці від 21.05.2025 № С-82 за наявності записів у трудові книжці позивача, не може бути підставою для не зарахування оспорюваних періодів до пільгового стажу, оскільки позивач не несе відповідальності за оформлення документів з цього питання; пенсійним органом не вчинено дій для перевірки та отримання додаткових документів, які б підтвердили пільговий стаж позивача; позивачем спірний періоди роботи, підтверджено належними, допустимими доказами, а відтак суд прийшов висновку про визнання оспорюваного рішення протиправним, у зв`язку із чим таке необхідно скасувати. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати з 21.11.2025 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд прийшов наступного. 
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 21 березня 2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок 22-1).
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Згідно з п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Суд установив, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії та ухваленні рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за заявою позивача здійснювалось ГУ ПФУ в харківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1.
Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд зазначає про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 21.11.2025 про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пп2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. 
З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що у позовній вимозі про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати з 21.11.2025 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пп2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV необхідно відмовити. 
Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію з 21.11.2025 ( з дати досягнення позивачем пенсійного віку), суд відмічає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. 
Відтак суд прийшов переконання про те, що оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії на пільгових умовах 21.11.2025, тобто у межах строків установлених ст. 45 вищевказаного Закону, що підтверджено доказами у справі та доводами, які викладені у адміністративному позові та підтвердженні представником позивача у судовому засіданні, а відтак підстави визнати дату зарахування вказаних періодів з 21.11.2025 у суду відсутні з огляду на положення ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже будь-яких даних щодо не зарахування відповідачем спірних періодів пільгового стажу з дати призначення пенсії позивачу, у суду відсутні. 
Щодо позовної вимоги відносно «виплачувати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах» суд зазначає, що предметом розгляду справи у межах спірних правовідносин є порушене право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Суд зазначає, що відповідачем не здійснено виплату вказаної пенсії у зв`язку з відмовою у її призначенні на підставі не зарахування відповідачем відповідних періодів роботи позивача до пільгового стажу.
Враховуючи, що відповідачем не приймалось рішення про призначення пенсії позивачу, суд приходить до висновку, що право позивача на виплату пенсії не є порушеним та заявлено на майбутнє, а відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд приходить висновку про відмову у задоволені таких позовних вимог. 
У випадку, якщо позивач за результатом вчиненого відповідачем, на підставі рішення суду у вказаній справі, перерахунку буде незгоден з нарахованою до сплати сумою пенсії, він не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом.
Інших важливих даних на обґрунтування своїх позовних вимог, заперечення проти них учасниками справи не надано.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах “Проніна проти України” (пункт 23) і “Серявін та інші проти України” (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд прийшов наступного. 
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн, відповідно до платіжного документу. 
Ухвалою суду від 02.02.2026 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, зокрема щодо доплати судового збору, адже первісні позовні вимоги було заявлено до двох різних відповідачів.
Усуваючи недоліки позовної заяви позивачем здійснено доплату судового збору за подання позовних вимог до другого відповідача. 
Разом із тим позивач уточним позовні вимоги та залишив відповідачем лише ГУ ПФ України в Харківській області, а відтак необхідність у сплаті доплаті судового збору за позовними вимогами до другого відповідача була відсутня. 
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позов подано через систему "Електронний суд", а тому за подання адміністративного позову до суду необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1064,96 грн. 
У відповідності до ст. 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Щодо надмірно зарахованих коштів у розмірі 1064,96 грн, то їх повернення здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (із наступними зміна та доповненням.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.11.2025 № 104750010853 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №12виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 відповідно до пп.2 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з пп.2 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи: з 24.12.2001 до 31.08.2009, з 01.09.2009 до 10.02.2014, з 11.02.2014 до 30.04.2018.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження – місто Харків, майдан Свободи, 5, код ЄДРПОУ 14099344.
Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.03.2026. 

Суддя  М. І. Садова