ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2026 р. справа № 300/1234/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за № 091630027990 від 22.01.2026, зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за № 091630027990 від 22.01.2026, зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач рішенням за № 091630027990 від 22.01.2026 протиправно відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, мотивуючи таку відмову відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу віку для призначення такої пенсії. Так, відповідачем не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009 на посаді медичної палатної сестри в КНП " Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" з підстав відсутності посилання на постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", які діяли на момент роботи заявниці. Відповідачем встановлено страховий стаж позивача - 33 років 02 місяці 12 днів, пільговий стаж за Списком №2 відсутній. Позивач вважає, що така відмова є протиправною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Третя особа 25.03.2026 подала до суду письмові пояснення в яких просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав правомірності рішення прийнятого відповідачем.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 02.04.2026, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з підстав правомірності оскаржуваного рішення. Вважає, що оскаржуваним рішенням прав позивача не порушував. Просив в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою виданою КНП "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" за №1920/01-19 від 26.12.2025 ОСОБА_1 у періоди з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009 працювала на посадах молодшої медичної сестри та медичної палатної сестри в КНП " Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради", за якими передбачено пільги на пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с.14)
Згідно довідки за №1921/01-19 від 26.12.2025 ОСОБА_1 працювала з 01.11.1994 по 31.08.2003 – на посаді молодшої медичної сестри 1,0 ставки, з 01.09.2003 по 31.07.2005 – на посаді молодшої медичної сестри 0,5 ставки, з 01.08.2005 по 11.02.2009 на посаді сестри медичної палатної 1,0 ставки, 12.02.2009 по 30.08.2023 на посаді старшої медичної сестри 1,0 ставки, з 31.08.2023 по 31.10.2023 на посаді сестри медичної 1,0 ставки, з01.11.2023 і по даний час – на посаді старшої сестри медичної 1,0 ставки (а.с.15).
14.01.2026 позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В зв`язку з впровадженням принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення за № 091630027990 від 22.01.2026 (а.с.34). 
Вказаним рішенням відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з тих підстав, що відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах за наявності відповідного страхового стажу мають жінки після досягнення 55 років і при страховому стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідачем не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009 на посаді медичної палатної сестри в КНП " Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" з підстав відсутності посилання на постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", які діяли на момент роботи заявниці. Відповідачем встановлено страховий стаж позивача - 33 років 02 місяці 12 днів, пільговий стаж за Списком №2 відсутній.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Конституційний Суду України у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020, зокрема, вирішив: "1. Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII. 2. Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 3. Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року№213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах…”.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
На день звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тобто, у позивача наявний встановлений чинним законодавством вік, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Також відповідачем в оскаржуваному рішенні підтверджено наявність у позивача страхового стажу - 33 роки 02 місяці 12 днів.
Однак, встановлено відсутність пільгового стажу, у зв`язку з неврахуванням до такого стажу позивача, в тому числі й в подвійному розмірі у відповідності до вимог статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009 на посаді медичної палатної сестри в КНП " Івано-Франківська обласна клінічна інфекційна лікарня Івано-Франківської обласної ради" з підстав відсутності посилання на постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", які діяли на момент роботи заявниці.
Водночас, суд вважає такі дії відповідача безпідставними, оскільки як зазначалось судом вище, згідно довідки за №1921/01-19 від 26.12.2025 ОСОБА_1 працювала з 01.11.1994 по 31.08.2003 – на посаді молодшої медичної сестри 1,0 ставки, з 01.09.2003 по 31.07.2005 – на посаді молодшої медичної сестри 0,5 ставки, з 01.08.2005 по 11.02.2009 на посаді сестри медичної палатної 1,0 ставки, 12.02.2009 по 30.08.2023 на посаді старшої медичної сестри 1,0 ставки, з 31.08.2023 по 31.10.2023 на посаді сестри медичної 1,0 ставки, з01.11.2023 і по даний час – на посаді старшої сестри медичної 1,0 ставки (а.с.15).
Слід зазначити, що відповідно до списку посад, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення відносяться як посади сестри медичної палатної, так і лаборанти в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, на що вказують в тому числі й висновки експертизи умов праці долучені позивачем до позову.
Як наслідок, суд доходить висновку, що відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу з підстав відсутності пільгового стажу, є необґрунтованою.
Відтак, зважаючи на те, що на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 50 років, її страховий стаж становив понад 33 роки, в тому числі стаж за Списком № 2 – понад необхідних 10 років, тому вона набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Отже, відмова відповідача, яка викладена в оскаржуваному рішенні є протиправною, тому позовні вимоги підлягають задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за № 091630027990 від 22.01.2026.
Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Проте відповідно до пункту 1 частини 1 даної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач звернулася до пенсійного органу із відповідною заявою та необхідними документами 14.01.2026, тобто в межах зазначеного тримісячного строку.
Враховуючи висновки суду про протиправність рішення відповідача, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.12.2025, зарахувавши при цьому до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн. згідно квитанції від 06.03.2026 (а.с.44).
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 21366538, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування рішення за № 091630027990 від 22.01.2026, зобов`язання до вчинення дій – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за № 091630027990 від 22.01.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 21366538, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 16.12.2025, зарахувавши при цьому до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.11.1994 по 31.08.2003 та з 01.08.2005 по 11.02.2009.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 21366538, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.