ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

17 лютого 2026 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: № 766/12632/25
Номер провадження: 22-ц/819/218/26

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.
суддів: Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.

секретар: Олійник К.О.

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 

представник заявника - адвокат Лодига М.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хероні апеляційну скаргу  адвоката Лодиги Марини Тарасівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Зуб І.Ю., у цивільній справі за заявою адвоката Лодиги Марини Тарасівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Херсонська міська рада Херсонської області про встановлення факту родинних відносин,,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою в порядку окремого провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 . За життя мати склала на неї заповіт, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заповіт було складено ОСОБА_2 , тоді як у свідоцтві про народження її матір записано, як ОСОБА_3 . Встановити причину зміни прізвища матері не вдалося можливим. Просила встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її рідною матір`ю.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду обґрунтоване тим, що з долучених заявником письмових доказів неможливо встановити достеменно, без сумнівів наявність споріднення між заявником та померлою особою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Лодига М.Т., яка діє від імені ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким заяву задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. 

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу апеляційного суду, представник Херсонської міської ради просив відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати - ОСОБА_3 , що вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 06.06.1987 року, після одруження прізвище дружини - « ОСОБА_4 », що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 .

В тексті заповіту від 22.08.2013 року вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заповідає все своє майно на випадок її смерті доньці ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса від 31.07.2025 року №25/01-16, заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з не підтвердженням її родинних відносин першого ступеню споріднення із спадкодавицею - ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75721123 від 07.02.2024 року, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Відповідно до наданих повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.07.2025 року - відсутній актовий запис цивільного стану щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зі змісту довідки, складеної старостою селища Правдине, Херсонського району, Херсонської області від 12.08.2024 року за № 556 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , яка проживала разом із спадкодавицею.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним положенням процесуального закону не відповідає.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, до яких входить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.

Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому записі має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах.

Тому суд повинен перевірити наявність причин, за яких неможливо отримати документ, що посвідчує цей факт, а потім наявність цього факту.

Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 зауважив, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування.

Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17, (провадження № 61-15921св19) викладено висновок, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

В даній справі встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою, просила встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_2 , що необхідно заявниці для реалізації спадкових прав. В інший спосіб заявниця не може підтвердити вказані обставини, про що свідчить відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення факту її родинних відносин з померлою ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає достатніми та належними доказами, які були надані заявницею на підтвердження своїх вимог, а саме: заповітом, складеним ОСОБА_2 , в якому остання прямо вказує що заповідає належне їй майно своїй доньці - ОСОБА_1 . Крім того, у свідоцтві про народження заявниці зазначено ім`я та по батькові її матір ОСОБА_3 . Зі змісту довідки, складеної старостою селища Правдине, Херсонського району, Херсонської області від 12.08.2024 року за № 556 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . В суді апеляційної інстанції представник заявниці просила допитати свідків, які також можуть підтвердити факт родинних відносин з померлою, однак колегія суддів прийшла до висновку про достатність тих доказів, для вирішення справи, які були досліджені судом першої інстанції.

Зазначені обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції, який помилково вважав, що докази, надані заявницею на підтвердження свої вимог не є достатніми для їх задоволення, що є підставою для скасування судового рішення через його невідповідність нормам процесуального права, та ухвалення нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лодиги Марини Тарасівни, яка діє від імені  ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді Л.П. Воронцова

І.В. Склярська