Справа №345/1272/26 
Провадження № 2/345/1407/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Якиміва Р.В.
за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 19.11.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою було укладено кредитний договір №992522843. Відповідачці надано кредит в розмірі 15000,00 грн.. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не повернула в повному обсязі кредитну заборгованість та не виконала в повному обсязі всі свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем в результаті чого заборгованість становить 17975,90 грн., з яких 16348,13 грн. сума заборгованості по кредиту, сума заборгованості за відсотками становить 1627,77 грн.. 
18.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
30.10.2023 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали Договір факторингу №30/1023-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
11.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу №11/07/25-Е, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
Відповідачка добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідачки наявну заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 27.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника товариства та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання подала заяву у якій вказала, що позов визнає в частині стягнення боргу по кредиту. В частині стягненя витрат на правову допомогу позовні вимоги не визнає, просить зменшити їх розмір, оскільки він не спів розмірний з предметом позову та складністю справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.
Відповідач відзиву, щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 
Як встановлено в судовому засіданні, 19.11.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою було укладено кредитний договір №992522843. Відповідачці надано кредит в розмірі 15000,00 грн.. 
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №992522843 від 19.11.2021 заборгованість становить 17975,90 грн., з яких 16348,13 грн. сума заборгованості по кредиту, сума заборгованості за відсотками становить 1627,77 грн.. 
18.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
30.10.2023 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали Договір факторингу №30/1023-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
11.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу №11/07/25-Е, згідно якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, в тому числі права грошових вимог до Боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах вищевказаного Договору.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.
Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення №39309 від 25.02.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн..
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав договір про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 та згідно Акту прийому-передачі наданих послуг сплатив вартість послуг в загальній сумі 7000,00 грн.. 
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, складності справи, що справа розглядалася за правила спрощеного позовного провадження, враховуючи розмір позовних вимог, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, застосувавши критерії розумності та співмірності, враховуючи заяву відповідачки про зменшення витрат на правову допомогу, приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених ч.5 ст.137 ЦПК України для зменшення їх розміру та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. 
За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 2662,40 грн. судового збору.
На підставі вищевикладеного ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, 247, 259, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, керуючись ст.1, 3, 207, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором №992522843 від 19.11.2021 в розмірі 17975,90 грн.. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» – суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн..
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя